Översatt & Synkad av Koskusa
AKT ETT
Jag har väntat länge på detta ögonblicket.
Förlåt...
Trodde inte att jag skulle reagera så här. Helt känslofylld.
Jag intalade mig att vara lugn och inte agera som en fanboy.
Men jag är ledsen. Jag har sån respekt för dig, det gör mig helt...
Vad är ordet de skumma judarna använder?
- Verklempt? - Exakt, överväldigad.
Du, tja...
Du är som en hjälte för mig.
En hjälte jag felbehandlade. Men det blev en vändpunkt i min berättelse.
Och nånting säger mig att det var en vändpunkt för dig också.
Javi, gör vår gäst mer bekväm.
Andra våningen i ett trevåningshus, två beväpnade idioter-
-och en pundare som tror han är Deepak Chopra.
Enda utvägen är ytterdörren, men det fanns en brandstege på baksidan.
- Jag tänker inte på en flyktplan just nu. - Det är det enda vi borde tänka på.
Inte före vi hittar Krista.
Måste jag påminna dig om dominikanska psykot här?
Krista var bara bete. Hon är nog redan död.
Vi måste ta reda på det. Jag måste bara få honom att prata.
- Han kommer att berätta... - Du! Tänker du säga nåt?
Det var ett tag sen.
Hur fan har du haft det?
Sanningen är att jag är lite förvirrad.
Du letade efter mig för två månader sedan. Varför vänta tills nu för att göra nåt?
Jag behövde förbereda, sätta scenen för vårt möte.
Det här är större än Frost-Nixon.
Behövde vara redo.
Redo för vadå?
För dig. Du är en formidabel motståndare.
Jag kan inte bara köra in kuken. Utan jag måste bjuda på middag först.
- Är detta middagen? - Han försöker göra en metafor.
- Du sa han var ett geni. - Jag svär, om du inte håller käften...
Skippa skitsnacket och berätta varför jag är här.
Efter vår olyckliga...åtskiljning-
-var jag tvungen att åka hem till DR. Hade inte varit där sen jag var liten.
När jag inte var uppskattad. Det påminde mig om en gammal dröm-
-att jag en dag skulle äga den ön. Att marken alla gick på-
-sov på, knullade på - skulle vara min.
Det här verkar ta ett tag.
Fast där var jag-
-tillbaka i Dominikanska republiken med de som inte trodde på mig.
Att jag inte skulle göra nån skillnad. Den här gången hade de fel.
Jag hade verktyg nu. En vision som jag inte hade förut.
Jag etablerade mig...
Några gatuhörn här och där. Först på egen hand.
Sen blev andra imponerade, och anslöt sig till mig.
Några kvartersuppgörelser, men inget vi inte kunde hantera.
Det var lättare än någonsin.
Och som ett virus, multiplicerades vi.
Inom 43 dagar, hade jag tagit ner varje gäng.
Sen var det lätt att komma åt politikerna, som hade fem/nio brännande i fickorna.
När den dominon föll, tog vi kontroll över alla favelor i både DR och Haiti.
Jag styrde allt och alla, från presidenten till bönderna.
Dag 87 hade jag äntligen min egen ö.
Sen på den 88:e dagen, blev jag uttråkad.
Jag hade allt jag ville ha, men allt jag kände var tomhet.
En dag kom Javi över med en shaman som sa att han kunde hjälpa mig.
"Okej, släpp in honom", svarade jag.
Han blandade en cocktail av rosa pulver och rött blod blandat med tuttmjölk.
Han såg mig i ögonen och sa: "Du sover. Det är dags att du vaknar."
Och höll sen koppen mot mina läppar.
Vill du veta vad jag gjorde, Elliot?
Jag svalde skiten. Och sen...
Jag ska vara ärlig. Jag sket ner mig.
Sen spydde jag ner mig. Fram och tillbaka.
Sket och spydde tills allt var ute.
Då stoppade shamanen händerna i mitt ansikte och sa:
"Det är dags för dig att åka hem."
Jag visste inte vad jag skulle tänka. Jag sa till honom:
"Jag är hemma."
Sen slog det mig, varför jag hela tiden kände en tomhet.
Hemma är inte där du kommer ifrån. Det är där du är menad att vara.
Jag föddes dominiskansk, men här...
New York...
Detta är mitt hem. Det var här jag frodades.
Gråtandes sa jag att jag inte kunde återvända dit. Att den vägen var avstängd.
Shamanen skakade på huvudet.
Han sa att jag var tvungen att öppna upp den vägen-
-att jag behövde försonas med mannen som stängde den.
För han var menad att vara min partner.
Först då kunde jag åka hem igen.
Det är därför vi sitter här nu, Elliot.
Det är därför jag kom tillbaka.
Jag ägde fel ö.
Jag tänker ta över New York, med dig vid min sida när jag gör det.
Så, vad tycker du?
Var är Krista?
Om vi ska samarbeta, så måste jag först och främst veta var Krista är.
Har du glömt när vi lekte det här leken förut?
Det är därför jag frågar.
Nu när jag tänker efter, det här var Isaacs kniv.
Du minns väl honom? Min bror.
Det är nog samma kniv som han använde på din tjej Shayla.
Ingen här vill se en repris av det.
Du kommer inte att döda Krista.
Hon är ditt enda förhandlingsmedel.
Efter all den upplysningen, kan du inte vara lika dum som du var förra gången.
Dum?
Sist vi dansade, fick jag allt jag ville ha, eller hur?
Du fick inte mig.
Var är hon?
Hon mår bra.
Visa mig.
Stackars Elliot...
Alltid upptagen med att vara orolig för fitta.
Är det allt du vill?
Ett möte?
Okej.
Men efter det, vill jag en egen presentation.
AKT TVÅ
- Elliot. - Mår du bra?
Inget prat. Jag sa bara att du kunde se henne.
- Du måste släppa henne. - Ett andra krav-
-innan du ärat det första. Jag vill ha en presentation.
Vilken presentation?
Mr Robot.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Skippa skitsnacket.
Jag har din terapeut här. Jag vet allt om dig.
Så berätta, hur får vi fram honom?
Hur fungerar den här voodoo-skiten? Säger vi "mr Robot" tre gånger i spegeln?
Ska vi gnugga en lampa? Spela Bob Marley och tända några ljus?
- Vad vill du honom? - Jag vill bara prata med honom.
Vad sägs som att du släpper henne och sen kan vi prata?
Kom ihåg vad jag sa. Om nånting händer henne... Rör henne inte!
Lugn, jag rör inte.
Jag tar bara hennes temperatur.
Men Javi här, kom precis ur ett dåligt förhållande. Han behöver en rebound.
Han har spanat in miss Krista hela dagen. Han måste äta någon gång.
Du kan inte klandra honom. Vi alla måste äta.
Vill du prata?
Låt oss prata.
Hur vet jag att det är du? Jag såg ingen rökpuff.
En sak är säker, fuckface. Jag är ingen rökpuff.
- Välkommen till festen, mr Robot. - Jag är inte här för att festa.
Sätt igång och prata. Vad vill du?
- Du måste lugna dig. - Jag pratade inte med dig.
Var är modet nu, slyna?
Här.
Låt oss hålla det här vänligt. Jag sa lägg ner pistolen!
Vad är mr Robot för namn egentligen? Låter som nåt Nickelodeon-skit.
Vad är det för verksamhet du driver egentligen?
- Vad är så roligt? - Ingenting. Det är en tripp.
- Som att prata med en annan person. - Det gör du. Sluta slösa min tid-
-och börja prata. Vad gör jag här?
Vet inte. Bra fråga.
Vad...gör...du...
...här?
Jag ser till att han har nån på sin sida mot rövhål som du.
- Så du är hans beskyddare? - Nåt sånt.
Hur tycker du att det går?
Men det spelar ingen roll. Jag är inte här för att bedöma ditt jobb.
Jag frågade inte vad du gör. Jag frågade varför du är här.
Hur började du?
- Han behövde mig. - Varför det?
Om du ska skydda honom, måste han ha råkat illa ut.
Jag vill veta vad som skrämde honom så mycket att han behövde din hjälp.
Detta är gulligt och så, men jag måste vara ärlig mot dig.
- Du är för dum för detta. - För vadå?
- Komma in i mitt huvud. - Jag är redan där.
Du är så självsäker. Varför?
Det finns ett syfte i Elliots handlingar och jag tror du vet vad.
Vill du veta vad det är? Det ska jag berätta.
Han är smart och arg. Håll dig undan.
Det är din spinn på det. Du kan väl ge mig den riktiga rubriken?
Du läste hennes akt. Lägg ihop två och två.
Hans far dog när han var åtta. Hans mor behandlade honom som ett personligt askfat.
Han behövde hjälp att stå ut med världen. Voilà, där har du mig.
Tungt, men det är inte handlingsbart. Jag behöver detaljer.
Ska vi skippa psykologsnacket och komma till varför vi är här?
Du vill äga den här ön och du behöver min hjälp.
Så den här jobbintervjun handlar inte om mina referenser. Utan om dina.
Jag vet inte om du kan driva ett snabbmatsställe, än mindre New York.
Du vill att jag ska jobba för dig. Och du vill inte tvinga mig-
-så du får börja övertyga mig.
- Övertyga dig? - Spela inte dum.
Om hon berättade om mig, måste hon ha berättat om Fem/Nio.
Så du vet vad jag har gjort, vad jag har åstadkommit.
Jag är inte nån du hotar med pistol. Jag är pistolen.
Så, ja, du måste övertyga mig.
För om detta är din stora vision, gör dig själv en tjänst.
Åk till shamanen och skit lite till, för du är uppenbarligen full av det.
Jag vill äga varje gatuhörn i staden.
Alla ska sälja mina grejer. Och då menar jag alla. Inte bara langare.
Varje företag, varje butik, varje reklamtavla-
-varje tåg i varje tunnel, varje gris i blått.
Från kvällshororna på gatorna, till dagshorona Upper East Side.
Från våldtäktsmännen i arresten till de i höghusen.
Jag vill rulla fem stadsdelar till en dominikansk blunt-
-och röka medan jag räknar mina pengar och fimpar på skalliga, vita huvuden.
Det är min vision. Och det, mr Robot...
...är vad jag vill. Jag vill äga den här ön.
Rätta mig om jag har fel.
Du vill ge dig in i fastighetsbranschen?
Är det vad allt detta handlar om? Är det din banbrytande uppenbarelse?
Nej. Det kan inte vara allt, eller?
Jag hörde nåt om knarklangning. Pfizer ligger några miljarder före dig-
-och priset för att få dig dödad är samma som ett piller.
Vill du göra reklamtavlor? Ladda ner Photoshop.
Butiker, ges nog bort på grund av folks skulder, men bankerna skulle äga dig.
Tågen är ännu mer ruinerade, och börja inte ens med polisen.
Till och med blunten kommer att prishöjas av Big Tobacco.
Staden är en stor kreditkortsräkning som du vill betala-
-så att du kan bli en kostymnisse med ett bolån?
Om du inte är ute efter ett monopol på dumhet, säg att du har nåt mer.
Att du inte slösade min tid när du kunde läst en fastighetsutbildning på kvällstid.
Det handlar inte om att bli en hyresvärd. Det här handlar om makt.
Makt är ett rövhål fyllt med pengar. Du har fullt av rövhål, men inga pengar.
- Jag har massor av startkapital. - Det räcker inte för detta.
Jag kan råna några ställen. Hur mycket?
Bara att du frågar visar att du tänker för litet.
Bakom varje förmögenhet ligger ett brott. Det är företagsmottot i USA.
Vill du grymta med de andra kapitalistsvinen?
Det handlar inte om hur mycket pengar. Utan om att råna själva pengarna.
Och du kan göra det åt mig?
Jag har en plan.
Men steg ett i vårt samarbete är alltid att du ska släppa henne.
Var inte hon mitt enda förhandlingsmedel?
Javi, Peanuts, är jag döv, eller sa han inte det?
- Jo, jag hörde det. - Helt klart.
Du måste minnas bättre, Nickelodeon.
Om jag släpper min enda försäkring, hur vet jag att jag får några pengar-
-eller om din plan existerar? Hon litade inte ens på dig.
Det stog i hennes anteckningar. Inte sant, miss Krista?
Hur var det du formulerade det?
"Patienten är extremt reserverad, vilket bildar en barriär mot behandling."
Det låter inte så bra, mr Robot.
Om inte hon litar på dig, varför ska jag göra det?
Jag ska visa dig.
- Visa mig vad? - Min plan, hacket.
Det sker i kväll. Jag ska stjäla mer pengar än du kan spendera.
Bättre partner kan du inte få.
Varför ge bort så mycket deg?
Jag skiter i pengar. Jag vill bara ta det från dem.
Hur tänkte du göra det?
Jag ska visa dig.
Jag har allt på min laptop.
Kontoutdrag, kontosaldon, hela exploiten.
Hämta hans väska, Javi.
Du behöver inte mr Robot.
Han låter mycket, men han är inte hjärnan bakom förödelsen ni orsakade.
Där, det är därför du är min kille. Jag är mer rädd för dig än honom.
Du hade nåt att visa mig, låt showen börja.
AKT TRE
Peanuts, titta.
Titta på alla nollor. Jag kan inte ens räkna dem.
- Det är arenapengar. - Vad fan är arenapengar?
Kom och titta, Javi.
Jävlar. Du har rätt det är arenapengar.
Du har det inte i dig.
Jag har dina kulor.
Tror du inte jag sa åt Javi att kolla väskan när vi tog dig?
Jag kanske hade fel om dig.
Gamla Elliot hade aldrig plockat upp pistolen, än mindre skjutit.
Jag vill tro att det var tackvare mig. Du gör mig stolt.
Men vi har saker kvar att göra.
Det var mitt fel. Ta inte ut det på honom.
Du, han, fan spelar det för roll? Samma hjärna som får en kula.
Jag hade ett avbrott, men nollorna är fortfarande äkta.
- Inget är äkta förrän vi har en tillit. - Vi kan lösa detta. Släpp pistolen.
Var inte så desperat. Jag försöker inte prata med dig ändå.
Vart ska du?
Kom, raring.
Vänta. Tänker du bara kasta bort pengarna?
- Du försökte skjuta mig utan anledning. - Du hade gjort samma sak.
Fel. Jag hade sett till att du dog, som jag tänker göra med henne.
Om du gör henne illa, kan du döda mig också. Du förlorar allt.
- En svår situation. Vad ska jag göra? - Vi återgår till planen.
- Gårdagens nyheter, redan testat. - Vänta!
Efter jag stulit pengarna så blir jag din partner. Jag gör vad du vill.
- Varmare, men jag kan inte lita på dig. - Vänta! Vi kan lösa detta!
- Säg varför jag inte ska skjuta henne. - Hon är en bra människa.
- Hon förtjänar inte detta! - Detaljer! Varför ska jag inte skjuta?
Jag behöver henne!
Hon hjälper mig.
Åh, nu förstår jag...
Hon är din shaman.
Vad fan betyder det?
Det börjar bli varmare. Jag har gjort detta på fel sätt.
Jag trodde att du hade svaren.
Men jag var kanske fel person att ställa frågorna.
AKT FYRA
Sätt dig.
- Vad är detta? - Vi ska ha ett terapisamtal.
Det är dags att du ser att vi är menade att vara partners.
Redo?
Sa jag inte åt dig att sitta?
Vi ska ta reda på vad som pågår i ditt huvud. - Eller hur, älskling?
- Vad förväntar du dig att jag ska göra? - Fortsätta där ni slutade senast.
Varför den blicken? Är inte detta ditt jobb?
Inga men! Det enda jag vill höra är ett samtal.
Din sjuka, sadistiska jävel. Vad är meningen med detta?
- Du kommer döda oss ändå. - Det är okej, Krista. Gör som han säger.
- Han försöker bara såra dig. - Han vill ha en show. Vi gör det.
Jag sitter här, med mina popcorn.
Det du ber om är omöjligt. Du kommer inte att få ut nåt av detta.
Detta fungerar bara i en kontrollerad miljö-
-ensamma, bara jag och han.
- Peanuts, Javi, ut härifrån. - Va?
- Nej. Jag vill veta vad som händer. - Ja, jag är nyfiken på...
Ut, sa jag!
Ditt äckliga cabbage ass, var tvungen att förstöra allt.
- Ensammare än så blir ni inte. - Det var inte det jag menade.
Jag är under pistolhot. Du tvingar mig att prata med...
Okej, okej, lugna dig.
Titta på mig, Krista.
Ställ några frågor. Det är lätt. Som du alltid brukar göra.
Kom igen, Krista. Låtsas att han inte är här.
Lyssna på honom.
Du klarar det. Titta på mig. Vi kan prata om min mamma.
Hon gick bort nyligen. Vi kan väl prata om det?
- Är du okej? - Jag mår bra.
Du vet att vi inte pratade så ofta, så det påverkade inte mig så mycket.
Det var värre för Darlene.
Fortsätt. Det måste finnas nåt annat du vill fråga.
Nu när du haft lite tid att tänka...
Vad tycker du om hennes död?
Jag har inte tänkt så mycket på det. Är det dåligt?
Det fanns mycket smärta där. Hon sårade dig...
Ja, ja! Jag vet allt det där. Det är gammal skit.
- Inget guld där. Jag behöver 24-karat. - Jag vet inte hur jag ska lyckas.
Du sa att Elliot har en hemlighet som jag bara kommer åt-
-genom att ta reda på varför mr Robot existerar.
- Vad pratar han om? - Hon förådde oss.
Förlåt. Jag var tvungen att berätta nåt för honom.
- Vad berättade du? - Vi har ont om tid.
Vi måste tänka på en flyktplan. Medan han är ensam.
- Vet du vad hon pratar om? - Vad spelar det för roll? Vi måste dra.
- Tillåt mig. - De är personliga.
"Elliots upptagenhet med mr Robot föreslår en känslomässig komponent i förhållandet."
Du är upprörd. Jag är ledsen. Ska jag sluta, Elliot?
- Vill du inte veta vad hon har skrivit? - Det är bara psykningar.
Hon vill inte att jag ska höra det.
- Varför? - Vem bryr sig. Vi måste härifrån.
Du vill inte heller att jag ska höra det.
Fortsätt läs.
- Ingen bra idé, Elliot. - Jag sa fortsätt läs.
Jag gillar denna. "Ansträngt förhållande med mr Robot"-
-"förhindrar oss från att utforska roten till hans tillstånd."
- Vad betyder det? - Svara på frågan.
- Det är inte så här det ska gå till. - Hon har rätt. Sluta med detta.
"Barndomstrauma, uppföljning på fönsterhändelsen."
Varför är det här fönstret så viktigt?
Du vägrar prata. Inga problem. Låt mig kolla upp det...
Det är bara anteckningar. Det är inte meningen att du ska höra nåt av detta.
Jag skiter i vad jag ska höra. Vad är det du döljer?
Handlar detta om mr Robot?
Nej, inte mr Robot.
- Darlene? - Nej.
- Säg ingenting. - Vad har detta med fönstret att göra?
Ingen var där förutom min far.
Handlar detta om min far?
- Vad är det med honom? - Tvinga mig inte att göra detta.
- Nej, Krista. - Håll käften.
Det är ingen idé att vara tyst. Berätta.
- Dagen han knuffade ut dig ur fönstret. - Han knuffade mig inte. Jag hoppade.
Darlene berättade. Jag mindes fel. - Jag sa håll käften!
- Fortsätt. - Sådär ja.
Varför tror du att du inte minns det tydligare?
Var uppmärksam. Miss Krista ställer frågor.
Jag vet inte varför. Vet du?
- Svara. - Jag vet inte. Men jag...
Jag kan fråga om den dagen och få dig att minnas.
- Som vadå? - Vad gjorde du i ditt rum den dagen?
Darlene och jag byggde en snögubbe. Vi gick upp och letade efter min kamera.
- Hittade ni kameran? - Darlene sa att vi inte gjorde det.
- Vad sa Darlene mer? - Hon sa att...
Vi hörde min pappa komma och jag sa åt henne att gömma sig i garderoben.
Vad hände sen?
Han kom in i rummet och jag greppade mitt basebollträ.
- Och sen? - Jag började svinga och skrika-
-och slå sönder allt i rummet, sen hoppade jag ut ur fönstret.
Minns du detta, eller har Darlene berättat det för dig?
Darlene.
Är det likadant vid andra tillfällen när du förlorat tiden?
Bara när mr Robot tar över.
Är det möjligt att mr Robot är orsaken till att du inte minns?
Vad pratar hon om? Du existerade inte när jag var barn. Eller?
- Det viktiga är att jag är här nu. - Sluta ljug. Hur länge har du funnits?
Ser du inte vad som sker? Hon försöker dela på oss igen.
Svara på frågan! Hur länge har du fördärvat mitt huvud?
Jag har varit här sen den första dagen jag behövdes. Jag existerar av en anledning.
Mitt jobb har alltid varit att skydda honom. Detta är inte rätt. Det är farligt.
Snälla, gör inte detta mot honom. Det är inte meningen att han ska få veta.
Veta vadå?
Tror du på honom när han säger att han är här för att skydda dig?
Ja.
Så det är möjligt att det var mr Robot den dagen.
Vet du varför han skulle ha plockat upp basebollträt och hoppat ut ur fönstret?
Varför går vi igenom detta igen? Kom till saken!
Såja. Hitta giftet.
Tror du att mr Robot skyddade dig mot nåt i det ögonblicket?
Som vadå?
Du sa att du gjorde detta när din far kom in i rummet.
Titta på mig, Elliot.
Varför tror du att du reagerade så kraftigt när din far kom in i rummet?
Jag vet inte.
Jag...
Jag minns inte.
Elliot.
Kanske...
För att jag var rädd.
Vad var du rädd för?
Krista... Om du gör detta, kommer du att förgöra honom.
- Vad var du rädd för? - Han har redan sagt att han inte minns.
Hans far.
Det är rätt, eller hur? Du var rädd för din far.
Nej.
Varför skulle jag vara rädd för honom? Han var min vän.
Jag kan inte skydda dig mer.
Varför skulle jag vara rädd för min far?
Minns du nångång...
- Då din far gjorde dig illa? - Gjorde mig illa?
Han skulle aldrig göra mig illa. Han var min vän.
Han var min enda vän.
Vad gjorde dig då så rädd den dagen?
- Det var jag inte. - Du sa att du var rädd.
Jag...
Sa jag det?
Jag är förvirrad.
Du och din syster var i rummet.
Du hörde din fars fotsteg.
Nej.
Är det möjligt att du gömde Darlene i garderoben för att skydda henne?
Nej.
Din pappa kom in i rummet.
Nej.
- Du tog basebollträt för att försvara dig. - Nej, nej, nej.
Nej.
Du skrek att han skulle hålla sig borta. Du svingade mot honom.
Och du flydde på det enda sättet du visste.
Varför var du rädd för din far?
Var du rädd att han skulle be dig göra nåt...
...du inte ville göra?
Ja.
Minns du vad han bad dig göra?
Ja, det minns jag.
Elliot.
Blev du sexuellt ofredad av din far?
Ja.
AKT FEM
Jag är ledsen att det hände.
Lyssna. Jag vet att det känns som att du är ensam nu-
-men det är du inte. Jag känner till din smärta.
Det är okej att känna vad du än känner, och om du hör mig-
-så vill jag att du ska veta att du inte behöver vara rädd längre.
Rör mig inte.
- Broder. - Sluta. Snälla, sluta.
Det finns inget du kan göra för att stoppa detta.
Jag vet inte hur jag ska kunna leva med detta. Jag vill inte leva med detta.
- Det finns inga alternativ. - Jo! Det finns det.
Det måste finnas, för jag klarar inte detta.
Jag vet att det gör ont nu, men du rensar giftet. Snart kan du vara ditt sanna jag.
Mitt sanna jag?
Jag vet inte vem det är. Jag vet inte vem det är!
För att du håller kvar vid all ilska och sorg.
Vad ska jag göra?
Precis så. Släpp ut det.
Amen.
När du har släppt ut allt, kan du äntligen träffa ditt äkta jag.
Det här är inte ett dödsfall.
Elliot, du har blivit pånyttfödd.
Varför?
- Varför gjorde han... - Det finns inget varför.
Det var inte du som hade kontrollen.
Jag vet att det är svårt att fortsätta bärandes på allt detta, men det går.
Hur då?
Du bär det inte ensam.
Jag är här med dig.
Du.
Du gjorde detta mot mig.
- Jag gjorde det för din skull. - Nej. Jag tror dig inte!
Jag har sett ett sår i ditt ansikte sen första gången vi träffades.
Jag ville bara visa dig ljuset. Det är inte skitsnack!
Du har äntligen mött sanningen, som du vänt ryggen åt hela ditt liv.
Och nu när du vet sanningen...
...kan du använda den.
Jag vet, för jag har gjort det. Jag har gått igenom det.
Min mamma lämnade mig hos sina vänner för att bli hög-
-och hennes vänner...
De tog mycket från mig.
Din pappa tog mycket från dig också, men han tog inte allt.
Den här skiten du har gått igenom, de flesta kommer aldrig känna sån smärta.
Och om de gjorde det, skulle det ta kål på dem.
Men de som kämpar-
-och överlever, de är oslagbara.
För när man har uthärdat en storm som din...
...så blir man stormen.
Hör du? Du är stormen.
Och det är resten av världen som ska ta skydd.
Din kraft är vacker.
Elliot...
...den är speciell.
- Tror du inte på det? - Jag vet inte.
Vill du tro på det?
Jag...
- Jag vill inte vara ensam längre. - Du...
Du är inte ensam.
Jag ser dig nu.
Översatt & Synkad av Koskusa