Katsokaa. Verraton vekara -cup.
Haluan voittaa, mutta lajit ovat vaikeita.
Munankuljetus, kolmijalkajuoksu ja pallojuoksu.
Jos olisin nopea kuin Kolli, voittaisin varmasti.
Tavallisena Konstana mahdollisuuksia ei ole.
Nopein voittaa aina.
Ei Verratonta vekaraa aina voiteta nopeudella.
Hitaus ja tasaisuus ovat valttia.
-Eihän ole. Nopein voittaa aina. -Juokset väärään suuntaan.
-Kisat ovat urheiluhallilla. -Olen silti siellä ennen teitä. Mennään.
Missä pokaali on?
Katsokaa. Minininjojen jälkiä.
Yöninja on vienyt sen. Haetaan se takaisin.
Nyt menoksi, pyjamasankarit! Yön suojin päivän turvaksi.
Yö koittaa, ja rohkea sankarijoukko -
on valmiina kohtaamaan katalia konnia, jotka koettavat pilata päivän.
Maijasta tulee...
Pöllö!
Jerestä tulee...
Gekko!
Konstasta tulee...
Kollli!
Pyjamasankarit!
Katsokaa, minininjoja. Miksi he urheilevat?
Se liittyy varastettuun pokaaliin. Kattiautoon!
Veit Verraton vekara -pokaalin. Anna se heti takaisin.
Käyhän se, pyjamakelmit, jos voitatte minut kolmessa lajissa.
Useamman voittanut saa pokaalin. Eli minä, koska olen paras.
Etpäs. Minua ei voita kukaan. Olen Kolli, yön nopein sankari.
Tervetuloa siis Hämmästyttävä haaste -cupiin.
Siinä todistan, että olen öisen maailman paras kisailija.
Kuutyttö? Mitä sinä haluat?
Arvelin, että mätä kisa tarvitsee mädän tuomarin. Kuten minut.
Roisto tuomarina, vai? Ei käy. Hän antaa sinun voittaa.
Ottakaa tai jättäkää, pyjamakelmit.
Osallistumme. Voitan niin pitkällä kaulalla, että Kuutyttökin hyväksyy sen.
Mainiota. Missä se pokaali on? Olisi kiva nähdä se.
Ei nyt. Näet sen sitten, kun olen voittanut sen.
Etsi pokaali. Se on varmasti kiiltävä ja kaunis.
Kaikki kiiltävä ja kaunis kuuluu minulle.
Ensimmäisessä lajissa kisaajat kantavat lusikassa munan radan poikki.
Tuhmin kisaaja voittakoon.
Valmiina. Paikoillanne.
Nyt!
Näin se käy!
Varo!
Muista hidas ja tasainen.
Hänet täytyy saada kiinni. Aika panna turbovaihde päälle.
Superkattivauhti!
Hidasta, Kolli.
Hienoa, Yöninja.
Minä voitin! Nimeni pitäisi olla Voittajaninja.
Johdan yhdellä. Kaksi lajia jäljellä.
Hävisimme tämän lajin, mutta seuraavan voitamme.
Sitten laji numero kaksi.
-Miten voimme juosta yhteen sidottuina? -En tiedä. Tuntuu helpolta.
Tuo on huijaamista.
Sallin sen.
Mitä oletitte? Olen roisto.
Valmiina. Paikoillanne. Nyt.
Löytyikö pokaali?
Jatkakaa etsimistä. Haluan sen.
Jos käytät superkattiloikkaa ja minä lennän, voimme kantaa Gekkoa.
-Selvä. Nopeasti nyt. -Kolmosella. Yksi, kaksi...
Odota, Kolli.
Olen vahva, mutten joustava.
-Otetaan uusiksi. Älä hätäile. -Selvä.
Nyt vain kävellään tasatahtia. Yksi, kaksi.
Kunnes saatte tahmaläiskästä.
-Mokoma huijari. -Olemme yhä mukana kisassa.
Kolmosella. Yksi, kaksi, kolme. Yksi, kaksi.
Sinähän sanoit, että ehdimme pitää tauon.
Olit oikeassa. Me voitamme.
Mutta vain jos kiirehdimme maaliin.
-Olimme hävitä. -Mutta voitimme silti.
-Niinpä. Huonoja uutisia, Yöninja. -Teidän vikanne, minininjat.
Yöninja on voittanut yhden lajin ja pyjamakelmit yhden.
Eli viimeisen lajin voittaja vie pokaalin.
Emme saa hävitä.
Ja koska te turhakkeet ette löytäneet pokaalia, hoidan tämän.
Hyviä uutisia. Osallistun kisaan.
Ei hätää. Varmistan vain, että voitat.
Ellen voita häntä itse.
Et puhunut mitään Kuutytöstä.
Harmin paikka, sulkaniekka. Hän on tuomari ja määrää säännöt.
Joukkueiden yhden kilpailijan pitää tasapainotella pallon päällä.
-Minä. Kissan tasapainoa ei voita kukaan. -Muista. Hitaasti ja tasaisesti.
Valmiina. Paikoillenne. Nyt.
Etene rauhassa. Voitamme kyllä.
En voita pokaalia, ellen kiristä tahtia. Superkattivauhti!
Liian lujaa! En voi jarruttaa!
Kimppuun!
Minun piti voittaa, temppuileva petturi.
Nopeus ei auttanut. Hidas ja tasainen tahti on ainoa vaihtoehto.
On aika olla sankari.
Olemme kaikki voittaneet yhden lajin,
joten tarvitaan viimeinen haaste, jolla voittaja ratkeaa.
Juostaan täältä urheiluhallille palloilla.
-Mitä hämmästyttävää siinä on? -Teimme sen jo.
-Ette kuljettaneet munaa samalla. -Helppo nakki.
Hyvä on. Mutta minininjat pään päällä.
Tästä tulee helppoa. Karvapallo mokaa kuitenkin taas, ja minä voitan.
Ethän. Minä voitan.
Tiedän. Hitaasti ja tasaisesti.
Hitaasti ja tasaisesti.
Liikettä niveliin, etana.
-Tämä on sinun vikasi. -Sinähän tässä petkutit.
Kiitos, minininja. Tämä kuuluu päiväsaikaan.
Pyjamasankareiden hurraahuuto! Yössä päivä pelastui.
Antaa mennä!
Konsta voitti Verraton vekara -cupin.
Gekon erikoiskivi.
Miksi palaamme museolle? Näimme magneettikivinäyttelyn eilen.
Jätin erikoiskiveni jonnekin. Sen täytyy olla mukanani.
Ei hätää. Minähän otin kuvia. Ehkä näemme sen niissä.
Tuossa. Laskin sen kädestäni kuvan ajaksi ja unohdin sen.
Mitä erikoista kivessäsi on? Onko se lahja?
Sain sen sedältäni. Se on superharvinainen ja huikea kuukivi.
-Olen kantanut sitä mukana siitä asti. -Haetaan se.
-Miten tämä kaikki on päätynyt tänne? -Kaikki on isoa ja painavaa.
En pääse millään sisään.
Museo on suljettu muutenkin. Magneettikivet varastettiin yöllä.
Voi ei. Erikoiskiveni on siis varastettu muiden mukana.
-Kuka haluaisi varastaa magneettikiviä? -Ehkä joku, jolla on magneetti.
-Kuumagneetti niin kuin Kuutytöllä on. -Tietysti!
Nyt menoksi, pyjamasankarit! Yön suojiin päivän turvaksi!
Yö koittaa, ja rohkea sankarijoukko -
on valmiina kohtaamaan katalia konnia, jotka koettavat pilata päivän.
Maijasta tulee...
Pöllö!
Jerestä tulee...
Gekko!
Konstasta tulee...
Kolli!
Pyjamasankarit!
Etsitään Kuutyttö äkkiä, että saan erikoiskiveni takaisin. Pöllökiituriin.
-Mitä on tekeillä? -Magneettikenttä häiritsee laitteita.
Lennän pois tieltä.
Älä. Jos kuumagneetti tekee sen, pääsemme kiveni jäljille.
Kaikki kivet pitää löytää. Tee parhaasi.
Pitäkää kiinni, koska tämä pöllyttää höyheniä.
Kuusäteessä on juna! Hän ei ole nostanut mitään noin raskasta. Miten hän sen tekee?
Tämä on kivaa! Ultramagneettini on supervahva.
Saan sen avulla kaiken haluamani.
Pöllösilmät!
Sepä se. Kuutyttö muutti kivillä oman magneettinsa supervoimakkaaksi.
-Entä minun kiveni? -Hänellä kai. Vien kuumagneetin.
Lasken pöllönkynnet.
Älä! Mitä jos ne murskaavat erikoiskiveni?
Superlisko-ote!
Turvallisuus on kiveäsi tärkeämpi asia. Tule sisään.
Superlisko-otteeni suojelee minua. Nappaan kuumagneetin.
Hyvä on. Mutta lennetään edes hiljaisessa tilassa.
Yllätämme Kuutytön.
Sinulla on jotain minulle kuuluvaa.
Saimme näköjään seuraa.
Kuuvoima, nappaa pyjamakelmit.
-Miksi paljastit meidät? -Anteeksi.
Olin vihainen Kuutytölle kiven viemisestä.
Kivi on vain esine. Tehtävä on tärkeämpi.
Kaikki kivet pitää saada takaisin. Ja pysäyttää turbomagneetti, ennen...
Maahan!
Nollasankarit eivät pärjää ultramagneetille. Täältä pesee.
Supergekkohäivytys!
Missä olet, Gekko? Tarvitsemme apuasi.
Sainpas.
Yöperhoset!
Irti!
-Oletko kunnossa? -Olen.
Sinun pitää antaa ne magneettikivet. Tai edes minun kiveni.
-Tuo valkoinen. -Luopuisinko voimasta saada haluamani?
-Ei käy. -Se on erikoinen.
Niinkö? Mitä erikoista siinä on?
Se vain on erikoinen. Se on peräisin kuusta.
Kuusta sainkin idean.
-Mitä tarkoitat? -Yksinkertaista.
Miksi haluaisin mitään muuta, kun voin vetää kuun taivaalta itselleni?
-Kiitos, suomujalka. -Et voi tehdä sitä!
-Se on tyhmää ja tosi vaarallista. -Ihan sama. Haluan kuun.
Anteeksi. En antanut ideaa tahallani. Se vain livahti.
Ei se mitään. Hänet pitää pysäyttää.
Pöllökiituri on vaarallinen. Hän voi napata sen magneetilla.
Minulla on loistosuunnitelma, mutta Gekko ei saa jahdata vain kiveään.
Hoituu, Kolli.
Meitä on kolme, ja kolme asiaa pitää hoitaa.
Kuutyttö, magneetti ja yöperhoset. Teemme näin.
Kaikkien aikojen paras asia vain minulle. Kuuvoima, tuo minulle kuu!
Ultramagneetilla saan sinut ikiomaksi.
Pyjamasankarit ovat eri mieltä!
Kuukiveni!
Yöperhoset, hoidelkaa tämä pyjamakelmi.
Eipäs hoppuilla.
Minä sain yöperhoset, ja Pöllö harhauttaa Kuutyttöä. Hae magneetti.
Kiveni!
Gekko, se on pelkkä kivi. Ota magneetti!
Se on ihan lähellä.
Kuulauta, matkaan.
Kivi on tärkeä typerälle suomukorvalle, mutta se on vain siru. Haluan koko kuun!
Olet auttanut minua vain yhden kiven tähden.
Et voi estää minua, suomujalka. Kuuvoima, tuo minulle kuu!
Kiemurtelevat käärmeet. Se on totta. Pilasin tehtävän esineen takia.
On aika olla sankari.
-Kiitos. -Mitä teemme nyt?
Estän Kuutytön aikeet heittämällä vain erikoiskiveni pois.
Mitä nyt? Käskin kuumagneetin tarttua kuuhun.
Ja se tarttui. Pieneen kuunsiruun. Erikoiskiveeni!
Hyvä ajatus!
Se loppuu pian, vihreä riiviö.
Pöllönsiipituuli!
Haetaan magneettikivet, kun Kuutytöllä on muuta.
Superkattiloikka!
-Sainpas! -Pysähtykää, kivivarkaat!
Ne ovat minun!
Sainpas.
Saimme kaikki kivet. Magneettisi ei enää pysty varastamaan kuuta.
Se pystyy vielä tähän!
Ja minä tähän.
Supergekkomuskelit!
Heippa vaan, Kuutyttö.
Kostan tämän vielä!
Kuu on taas paikallaan.
Ja ilman kiviä Kuutytön magneetti ei saa sitä liikahtamaan.
Erikoiskivestä luopuminen oli rohkeaa. Oletko kunnossa?
Olen, mutta siivottavaa riittää vielä. Museon edessä on juna ja avaruusraketti.
Siivotaan yhdessä.
Pyjamasankareiden hurraahuuto! Yössä päivä pelastui!
-Miksi olemme taas museolla? -Saat minulta ja Maijalta uuden kiven.
-Emme voi kyllä ostaa kuukiven veroista. -Kiitos.
Ei erikoiskiven menettäminen haittaa. Se on vain esine, eivätkä ne ole tärkeitä.
Vaikkakin kiveni oli aika erikoinen. Pelastimme sillä päivän.
Ehkä pitäisi hankkia uusi.
Tai ehkä ei.
Tai ehkä pitäisi.
Tai ehkä ei.
Onneksi päättäminen ei ole erikoisvoimasi.
Emme ikinä saisi mitään tehtyä.
Tekstitys: Miia Mattila