Supersuuri Gekko.
Kuuleeko Jere? Konsta kuuntelee.
Missä radiopuhelimeni on?
Ällöttävää.
Kuuleeko Jere?
Siinähän se on. Kiitos, Leevi. Hei, Konsta. Siis kuuntelen, Konsta.
-Mitä touhuat? -Siivoan huonettani.
Täällä on pikku sotku. En pääse paraatiin huomenna, ellen siivoa.
Paraatista tulee upea. Odotat vamaan jo liskoautoa.
-Se on lempparini. -Sitten vain siivoamaan.
-Menen päämajaan Maijan kanssa. -Joku voi yrittää pilata paraatin.
Menisittekö päämajaan ilman minua? Ei käy.
-Entä huoneesi? -Ei hätää. Siivoan myöhemmin.
Haluan myös kameran paraatiin. Se on kai päämajassa, koska en löydä sitä täältä.
Hyvä on. Nyt menoksi, pyjamasankarit! Yön suojiin päivän turvaksi.
Yö koittaa, ja rohkea sankarijoukko -
on valmiina kohtaamaan katalia konnia, jotka koettavat pilata päivän.
Maijasta tulee...
Pöllö!
Jerestä tulee...
Gekko!
Konstasta tulee...
Kolli!
Pyjama... Mikä sotku!
Täällä on yhtä sekaista kuin huoneessasi. Lupasit siivota.
Niin minä aioinkin. Myöhemmin.
Tässä on Romeon haisukone. Ja kutistin.
-Sinun piti panna ne säilöön. -Tiedän, mutta...
Ei se mitään. Vahdimme paraatipaikkaa, kun siivoat.
Älä leiki Romeon laitteilla.
Siivoaminen kutistimella ei ole leikkimistä.
Olen Romeo. Kun olen siivonnut huoneeni, valloitan maailman.
Mitähän tästä napista tapahtuu?
Kiemurtelevat käärmeet! Nyt se on suurennin. Huippua!
Terve!
Kuka sinulle on tehnyt tuon?
Osuin itseeni Romeon pienentimellä, mutta palautustilassa. Siksi olen iso.
-Ei hätää. Palautamme sinut normaaliksi. -Eikä. Jättigekkona on mahtavaa.
Estän ketä tahansa pilaamasta paraatia. Olen valtava!
Ongelmia paraatipaikalla.
Kuutyttö!
Kattiautoon!
Yksi askel gekolle, harppaus jättigekkosaurukselle.
Valtaamme paraatin. Viemme autot, ja minusta tulee paraatin kuningatar.
Hurratkaa, ihanaiseni.
-Hulmuavat höyhenet. Mitä nyt? -Saan teidät paikalle pikavauhtia.
Mitä?
Hienosti saavuttu.
Mikä tuo on?
Olen Jättigekko ja estän sinua viemästä autoja.
-Erityisesti liskoautoa. Se on lempparini. -Ei käy.
Otan ne kaikki, ja sitten koko kaupunki herää kuuparaatiini. Kimppuun, yöperhoset.
Nykyään ei saa kunnon henkilökuntaa. Kuulauta.
Ottakaa autot ja seuratkaa minua.
Vauhtia. Nostakaa ne. Käyttäkää tuntosarvianne.
Muut eivät saa herätä ja nähdä häntä. Keksin suunnitelman.
Niin minäkin. Ison suunnitelman.
-Mitä sinä teet? -Suurennan tuon roskiksen.
Siitä tulee juuri sopiva Kuutytölle ja yöperhosille.
-Nopeasti. Kutista se. -Korjaan sen myöhemmin.
Roskiksesta pitää saada isompi.
Varokaa!
Iso pyjamasankari teki ison virheen.
Kuka kaipaa kuulautaa, kun omistaa superyöperhosen?
Tämä suurennin on yksin minun.
Nyt saan kaikki autot! Tarvitsen vain lisää jättiperhosia.
Yksi juttu vielä.
Nähdään, alligaattori.
Paitsi että nyt olet pikkuinen lisko.
-Mitä me teemme? -Tehkää minusta taas iso.
Ei käy. Ensin täytyy siivota luomasi jättiperhossotku.
Houkuttele yöperhoset perääsi, niin viemme suurentimen.
Gekko kutistaa ne, kun lennätät ne ohi.
Hienoa, jättiperhoset.
Hei, yöperhoset. Ette saa minua kiinni.
Mitä? Ei. Tulkaa takaisin!
Superkattivauhti!
Minä otan sen, kiitos.
Kun Pöllö tuo yöperhoset tänne, kutista ne.
-Selvä. -Menen katsomaan Kuutyttöä.
Keksin keinon parantaa Kollin suunnitelmaa.
Ei kai taas!
Keuhkoavat gekot!
-Oletko kunnossa? -Olen.
Minä näköjään voitin, pyjamakelmit. Paraati on yksin minun.
-Ainoa keino on kutistaa yöperhoset. -Mutta menetin suurentimen taas.
Tuolla.
-Mitä teemme nyt? -Tämä on minun vikani.
Anteeksi, etten siivonnut sotkujani heti.
Hetki vain. On aika olla sankari.
-Varovasti. Älä vain hermostuta sitä. -Juuri senhän minä aion tehdä.
Tänne, tipunen.
Lähdetään Kuutytön perään. Hienoa, Gekko!
Olisi pitänyt siivota tämäkin.
Supergekkomuskelit!
Pidätkö tätä leikkinä?
Hyvä lintu.
Kolli ja Pöllö tarvitsevat apuani, ja sain sinulta idean.
Superpöllönsiivet!
Yöperhoset on kutistettu.
En saa kaikkia autoja, mutta voin silti viedä lempparisi, suomujalka. Kuulauta!
Kiikkiin jäit, Kuutyttö.
En pysähdy pariin tölkkiin. Taisin kutistaa aivosi samalla.
Mene pois, jättikalkkuna!
Supergekkomuskelit!
Hienoa, Gekko.
Mutta miten saamme jättilinnun palaamaan?
Suurentelu riitti nyt. Vien sen päämajaan ja siivoan muutkin sotkuni.
Pyjamasankareiden hurraahuuto! Yössä päivä pelastui.
Onpa siistiä.
Siivoaminen vei iäisyyden, mutta nyt olen valmis paraatiin.
Maahan!
Leevi löysi sentään kameran.
Kohoa korkeuksiin, Pöllö.
Odotan jo Surmansilmukka-lentonäytöstä. Kuumailmapallo ja vanhat lentokoneet -
kiertelevät taivaalla kuin minä.
Missä lentokoneet ovat?
Ne olivat illalla vielä täällä mutta katosivat yön aikana.
Ikävä kyllä näytös perutaan.
-Tämä on kamalaa. -Kuka veisi lentokoneita?
Katsokaa näitä pieniä jalanjälkiä. Ne ovat minininjojen jättämiä.
Yöninja on tehnyt pahan virheen. Kukaan ei päihitä minua lentojutuissa.
Nyt menoksi, pyjamasankarit! Yön suojiin päivän turvaksi!
Yö koittaa, ja rohkea sankarijoukko -
on valmiina kohtaamaan katalia konnia, jotka koettavat pilata päivän.
Maijasta tulee...
Pöllö!
Jerestä tulee...
Gekko!
Konstasta tulee...
Kolli!
Pyjamasankarit!
Pöllökiituriin!
Keuhkoavat gekot. Mikä tuo oli?
Pöllösilmät.
Yöninja.
Koneet kuuluvat Surmansilmukka-lentonäytökseen.
Mitä järkeä? Kukaan ei osaa lentää niitä yhtä hyvin kuin minä. Ottakaa kiinni!
Päihitän nuo tuhmat ninjat lentämisessä silmät sidottuinakin. Pöllökiituriturbo.
Kiiturin valot pakottavat heidät maahan.
Varovasti. Yöninja keksii rumia temppuja.
Ei hän pärjää näin loistavalle lentäjälle.
Lentomanööveri 77. Nyt.
Mitä?
Tahmatarraimet kehiin.
-Mitä nyt? -En tiedä.
En pääse mihinkään.
Höyhenpeitteinen hölmö ystävineen kokee kuoppaista menoa.
Kiemurtelevat käärmeet! Lopeta.
Mitä sanoit, suomuinen ystäväni? Sanoitko "pudota"?
Käy sekin. Tahmatarraimet irti.
Taas yksi lentovempain tuhottu.
Enää pari ja olen taivaan ainoa ja paras lentäjä.
Sinuakin parempi, höyhenaivo.
Miten niin ainoa lentäjä taivaalla?
Ehkä hän aikoo viedä kuumailmapallon ja lisäksi kaiken, mikä lentää.
-Perään, Pöllö. -Mutta pöllökiituri on rikki.
Lennät hienosti myös ilman sitä.
-En osaa. -Mitä tarkoitat?
Hän on liian hyvä.
-En ole yhtä hyvä lentäjä kuin hän. -Olet huikea lentäjä.
Ei ole sinun vikasi, että hän tuhosi pöllökiiturin.
Ja me voimme auttaa. Viedään pöllökiituri päämajalle ja käväistään museossa.
Sehän kävi helposti. Hyvä, että muistin museon vanhan lentokoneen.
Eikö ole hieno?
-Hyvin menee. Nappaatte kyllä Yöninjan. -Olet lentoasiantuntijamme.
-Kuuntelemme ohjeitasi. -Minunko? Mutta...
Tuolla. He yrittävät viedä kuumailmapallon.
Miten lennämme estämään heitä?
Neuvo meitä. Yöninja ei saa viedä mitään lentävää.
Ei hätää. Yritämme kahden.
-Tsemppiä, pyjamasankarit. -Mitä?
-Pysäytä! -En osaa!
Maailman hauskinta. Mutta pakko jatkaa lentoa.
Mitä tapahtui? Tarvitsimme apuasi.
Anteeksi. Yöninja ja minininjat ovat tosi hyviä. Näittekö ne kiemurat?
-Eivät yhtä hyviä kuin sinä. -Emmekä me ole yhtään hyviä. Auta.
Pystyt siihen, Pöllö.
Pöllösilmät!
-He veivät museon avaruusaluksen. -Ei se ole Yöninjan. Mitä teemme?
Ehkä voisimme...
Voisimme...
Ei se auttaisi.
Ei hätää. Keksimme jotain matkalla. Kolli tulee hätiin.
Tee jotain, Kolli!
-Vedä ylös! -Yritän koko ajan.
-Missä he ovat? -Tuolla.
Kadotimme hänet.
Hän on liian hyvä pyörimisessä, syöksymisessä ja kaikessa.
-En pärjää hänelle. -Odota.
-Minne menet? -Päämajaan.
-Pärjäätte paremmin ilman minua. -Emmehän.
Olet paras tuntemamme lentäjä. Uskomme sinuun.
-Joku sentään. -Voit opettaa meidät lentämään.
Jos et tee sitä, Yöninja vie kaupungin lentokoneet.
Oliko ikävä, pyjamakelmit? Vien taas yhden lentovälineen.
He tulevat suoraan kohti, Pöllö. Ehkä pitäisi -
yllättää heidät päämajan takaa.
Hyvä on. Seuratkaa minua.
He lähestyvät.
Voi ei. Tule takaisin.
Rikkinäinen pöllökiituri on päämajassa.
Tuhotaan päämaja ja pöllökiituri, kun pyjamakelmit menevät pyörälle päästään.
Kolli, vasempaan!
Ei. Oikeaan.
Käänny ympäri!
Pöllönsiipituuli!
Sitten pelastan Kollin.
-Kiitos. Lensit upeasti. -Kiitos.
Se oli huikeaa, mutta nyt meidän pitää pysäyttää Yöninja,
-ja vain sinä osaat todella lentää. -Todistit sen.
Totta. Hän ehkä päihitti minut, mutta todistan, mistä lentämisessä on kyse.
On aika olla sankari.
Mieti nopeasti. He ovat kiinni päämajassa, eli...
Vedä!
Aivan. Kolli, seuraa perässä. Nokka ylös ja kaasua.
Valmiina? Vedä.
Viimeinkin.
-Haluatteko nähdä torninne kaatuvan? -Ei onnistu.
Pää kylmänä ja siivet vakaana. Seuraa minua. Kun sanon alas, työnnä vipua.
Alas.
Kimppuun!
Ylös ja yli.
Spiraaleja! Tiukka oikea.
Napatkaa heidät.
Sitten lentokoneet. Gekko, voimiasi tarvitaan. Kolli, seuraa minua.
Lennä tasaisesti lähelläni.
Supergekkomuskelit!
-Valmiina laskeutumaan, pilotti? -Valmiina, kapteeni.
Pyjamakelmit, päihitän teidät ensi kerralla. Irrottakaa minut, minininjat.
Olit kolea kuin kameleontti. Olet maailman paras lentäjä.
Ehkä loppujen lopuksi.
Katsokaa. Kaikki lentovempaimet.
Ehdimme palauttaa ne paikalleen ennen aamua.
Pyjamasankareiden hurraahuuto! Yössä päivä pelastui.
Se oli mahtavaa.
Ei hassumpaa. Itse olisin tehnyt silmukkaan silmukan,
ja sitten spiraali-pupuhyppykäännöksen. Näin.
Tekstitys: Miia Mattila