- Ne trebuie sânge. - Am auzit. Sânge omenesc.
Totul e scăpat de sub control. Am fost nebuni să credem că Valentine era mort.
Anterior în Vânătorii-de-umbre...
- Sora mea vrea să-i fii apărător. - Pentru prețul potrivit.
- Numește-l. - Tu.
Clary, dacă nu ne ajuți, nu supraviețuiește nimeni. Înțelegi?
Trezește-te, mamă, te rog.
- Întreci măsura. - Toată treaba asta a întrecut măsura.
Sunt tatăl tău, Clary. Și al lui Jace.
- Sunt frate și soră. - Asta înseamnă că nu pot...
Vei fi singur întreaga ta viață. Nicicare dintre voi nu merită asta.
Și nici eu.
Duceți florile la cortul de cununie.
Crinii pe podium și petale de trandafiri la intrare.
Isabelle, care culoare îți place mai mult? Pentru draperiile ce împodobesc cortul.
Albastrul-cobalt. E elegant, masculin... foarte Alec.
Pun albastru-cobalt imediat.
Cum să ne mai ținem de treabă, cu toată agitația asta?
N-am mai avut vreo nuntă de ani buni. Oamenii au voie să se agite.
Trebuie să ne concentrăm.
Ai redus lista cu vrăjitori mai puternici decât Magnus Bane?
Am redus-o la 20.
Dar va fi greu să descâlcim care a pus vraja pe Jocelyn.
Nu-mi pasă cât e de greu - trebuie să-l găsim.
La Renwick, i-am dat drumul lui Valentine. Nu mai fac greșeala asta.
Trebuie să o trezim pe Jocelyn - poate a auzit ea ceva despre planul lui.
Ai vorbit cu Alec?
E prins probabil - cu planurile de nuntă și alea.
Și nu trebuie să vorbesc cu nimeni. Să ne rezumăm la misiune, da?
Traducerea: Reef
Vânătorii de umbre 01x12: Malec
Pare așa împăcată acum.
Aș vrea doar să știu cum să ajung la ea.
Va fi bine.
Îmi pare rău, Clary. Ar fi trebuit să-ți spunem totul înainte ca...
Luke, discutăm asta după ce o trezim pe mama.
Acum e important că am adus-o înapoi.
O caut pe Lydia. Ați văzut-o?
- N-aveam de gând să vă întrerup... - Nu, rămâi puțin.
Trebuie să mă întorc la secție.
- Mă suni dacă apare ceva? - Da.
- Deci: cum e? - La fel, aș zice.
Alec, știu că noi doi nu vedem mereu lucrurile la fel...
De fapt, nu vedem niciodată nimic la fel,
dar chiar vreau să-ți mulțumesc pentru tot ce ai făcut pentru a-mi recupera mama.
De fapt... eu ar trebui să-ți mulțumesc.
Nu știu ce se alegea de Isabelle după proces dacă nu aduceai Cupa înapoi.
Mi-ai salvat sora - deci mulțumesc.
Întreaga mea lume s-a întors cu susu-n jos, dar...
Noi doi, mulțumindu-ne reciproc...
Asta-i prea de tot.
Mda.
Vrea Magnus să vorbească cu mine.
Ar putea avea ceva informații despre cum să o trezim pe mama ta, sau...
Să-l oprim pe Valentine. E important.
Mda.
Alo... Magnus? Ziceai că trebuie să discutăm.
Mă bucur să te văd, Alec. Nu eram sigur că vei veni.
Știi cât detest să beau de unul singur.
N-am veni la băut.
Ai vreo informație...
Despre vrăjitorul care a pus vraja pe Jocelyn?
Studiez problema. Dar...
Nu ne-am terminat discuția de după procesul lui Izzy.
- Despre nunta ta...? - N-are ce discuție să fie.
Mă însor. Tu și cu mine înțelegem foarte diferit căsătoria.
Sunt vânător-de-umbre. E vorba de familie și tradiție, onoare...
Onoare?
- Unde-i onoarea în a trăi o minciună? - Despre ce vorbești?
Cum rămâne cu dragostea? Chiar și vânătorii-de-umbre se îndrăgostesc, Alec.
Spune-mi doar că ești îndrăgostit de Lydia și încetez.
Nu știu.
De ce tot insiști?
Mă zăpăcești.
Zăpăceala e parte, și ea. Așa descoperi dacă e ceva la mijloc.
Emoțiile nu sunt niciodată în alb-negru. Sunt mai degrabă... indicii.
Îți pierzi răsuflarea de fiecare dată când celălalt apare.
Inima îți bate mai repede când trece pe lângă tine.
Îți furnică pielea când stă destul de aproape cât să-i simți respirația.
Știu că simți ce simt și eu, Alec.
N-ai nicio idee ce simt eu...
Așa că încetează.
Pentru tine e doar un joc, nu-i așa?
Flirtezi și râzi... folosești magia - dar la o adică, tu ce riști?
Și dacă aș fi simțit ceva pentru tine...
Vrei să renunț la viața mea pentru tine? Trebuie să fac ce e bine pentru mine.
Mi-aș putea pierde familia, cariera - totul!
Tu nu pricepi și gata.
Ai o alegere de făcut.
Nu ți-o mai cer iar.
- Ceau, Clary - ce-i baiul? - Voiam doar să te aud.
- Ești bine? Pari necăjită. - Da, bine - doar...
Lucrurile-s cam ciudate între mine și Jace acum, dar rezolvăm noi.
Maică-ta cum e? Nu-mi vine a crede că ați salvat-o.
Încă mai trebuie să o trezim, dar măcar e departe de Valentine.
- Când o pot vedea? - Mâine-seară? E aici, la infirmerie.
Plus că-i și nunta lui Alec, deci... Mi-ar plăcea să-mi fii partener.
Chiar așa?
- Am presupus că vei merge cu Jace. - Aia nu prea e probabil acum.
Apoi, tu ești cel de care sunt cea mai aproape pe lumea asta.
- Vino, te rog. - Mi-ar plăcea!
Dar aș putea întârzia puțin - știi tu: cu soarele și alea.
Ești cel mai tare. Pe mâine.
Da.
'Neața.
'Neața. Vii de la antrenament?
- Da - lucrez la croșeul de dreapta. - Bun. Aia-i lovitură de efect.
Da... Lucrez la ea.
Scânteietoare cum o fi discuția voastră - de ce nu puteam face asta acasă la mine?
- Acolo măcar aveam cocteiluri. - E nouă dimineața.
E ora băuturilor pe undeva, drăguță.
Te-am poftit aici, Magnus, fiindcă Hodge nu poate părăsi Institutul.
- El e parte importantă a misiunii. - Și unde-i instructorașul cel întârziat?
Sunt anumite persoane pe care aș vrea să le evit, deci să n-o lungim.
Iartă întârzierea, Magnus. Urmăream o pistă.
Deci: ne-am scurtat lista cu vrăjitori la aceștia trei.
Ce caută Ragnor Fell acolo? El nu-i mai puternic decât mine.
Unii ar zice altfel. E mai bătrân ca tine.
- Dar sigur nu și mai înțelept. - Cine-i Ragnor Fell?
- Fostul Mare Vrăjitor al Londrei. - Și unul din prietenii mei cei mai vechi.
Tare spinos - îi place mai retras.
Trebuie să vedem care din acești trei vrăjitori avea suficient acces la Jocelyn
încât să-i facă poțiunea fără să descopere nimeni ce și cum.
Prin anii '90, Ragnor era profesor la Academia Vânătorilor-de-umbre din Idris.
Nu pe atunci locuia și mama acolo? Să îi fi făcut el poțiunea?
Micul ticălos! De-aia nu-mi mai răspunde la mesajele prin foc.
De când a început Valentine să vâneze vrăjitori,
Ragnor s-a zăvorât în casa lui tainică de la țară, aproape de Londra.
Se poate ca Ragnor să fi crezut că mesajul meu prin foc
era schema lui Valentine de a-l ademeni din ascunzătoare.
Va trebui să-l întrebăm în persoană.
- Mergi și tu în misiunea asta? - Firește! Doar în mine se încrede Ragnor.
În plus, mi-am jucat ultima mână aici. Chiar și eu știu când să renunț.
- Magnus, nu știam că ești aici. - Asta era ideea.
Mergem să întâmpinăm câțiva delegați ai Clavului sosiți pentru nunta de mâine.
Cât de mult rămâi?
Ce se petrece? Mie nu mi-a zis nimeni de ședință.
Magnus a intuit că Ragnor Fell e vrăjitorul care o poate trezi pe mama.
- Îl aducem la Institut. - Eu cum pot ajuta?
Doar recuperăm un vrăjitor, Alec. Ne descurcăm noi.
Apoi, tu ai emisari ai Clavului de primit.
Nu vrei să pătezi imaginea perfect meșteșugită a familiei tale, nu-i așa?
Încă odată: încântată să te văd, Magnus.
Pregătește-te - plecăm peste o oră.
Jace.
Stai, Jace - trebuie să vorbim despre asta.
Ce să vorbim? Suntem bine, da?
Ba nu suntem. Cel puțin, eu nu sunt.
Trebuie să discutăm spusele lui Valentine despre noi.
Nu vreau să discut despre asta. S-a întâmplat - mă simt aiurea acum.
Înțeleg. Mă simt la fel, dar...
- Nu știam, nu? Nu-i vina noastră. - Nu pot acum - îmi pare rău.
Cum Clavul controlează acum Cupa Mortală, grație drăguței tale viitoare mirese,
mama și tata pot reveni acasă - sosesc deseară.
Am auzit. Max rămâne cu instructorii lui în Idris - e mai ferit acolo.
Cu atâția demnitari sosind pentru nuntă, precis mama e-n al nouălea cer.
Nunta asta devine o durere de cap mai mare decât credeam.
Alec, nu trebuie să o faci dacă nu vrei.
Asta vreau.
- Bun. - "Bun"? Fără sâcâieli din partea ta?
Mi-ai fost alături la proces, acum îți sunt și eu, frate.
Și... îți dau o petrecere a burlacilor.
- O ce? - O petrecere a burlacilor.
N-am nevoie de o petrecere a burlacilor.
Nimeni "n-are nevoie" de una, dar o dau în cinstea ta oricum.
De fapt, Jace ar trebui să o dea, dar cum trece prin chestii cu Clary...
Nu vreau să-i cer să facă nimic.
- Știi ce vreau să zic? - Știu.
Surorile chiar te pot scoate din sărite uneori.
Casa lui Ragnor e chiar dincolo de poiana asta.
S-o facem repede. Vorbim cu Ragnor, apoi înapoi prin portal la institut,
până să și știe careva că am plecat.
Deci: frate și soră, așa?
- Nu vreau să discut asta. - Vom fi doar colegi de serviciu de acum?
Doar misiunea - ignorând complet bomba colosală care a căzut peste noi.
Da, bun plan.
Ce vrei să spun, Clary? Că eram atras de soră-mea?
În realitate, frații și surorile sunt adesea atrași unii de alții.
- Știam cândva un cuplu în Egiptul antic... - Magnus, nu ajuți deloc.
Poate toate se vor lega când o trezim pe Jocelyn.
- Cum e și mama lui Jace, poate... - Nu mai repeta asta. Maryse e mama mea.
Jocelyn e cel mult femeia care m-a abandonat.
Nu-i adevărat. Mama nu și-ar fi abandonat fiul - credea că erai mort.
- Sau poate nu m-a vrut și gata. - Tu nu o cunoști, Jace.
Exact, Clary - nu o cunosc. Tu o cunoști?
Scuze că am întrebat! Am venit cu voi să scap de drama mea relațională,
nu să primesc un loc în față la a voastră.
- Ce-a fost aia? - Șmecher, Jace.
Dar nu scapi așa ușor de discuția asta.
Feriți!
Ragnor și-a pus păzitori la bârlog.
De ce e verde focul?
E un zid de foc prin care doar cei cu inimă și gânduri curate pot trece.
Sunteți gata?
Jace?
Magnus?
Unde sunteți?
Ragnor Fell.
Ragnor?
Ragnor!
Careva?
E cineva acasă?
Am nevoie de ajutorul tău.
Ragnor, știu că ești aici.
Trebuie doar să-mi găsesc prietenii.
Faină șmecherie, Ragnor.
Foarte bine... Clary Fairchild.
Te așteptam. Văd că ai talentul lui Jocelyn.
Doar un adevărat artist ar observa ușoara mișcare din ochii mei.
Da, știu: trebuie să lucrez la nemișcarea ochilor - nu trebuie să-mi amintești.
O știai pe mama? Deci tu ai făcut poțiunea care a plasat-o în somn?
La cererea ei, da.
Și știam că e numai o chestiune de timp până vii la mine, în căutarea antidotului.
Ia loc, te rog.
Prietenii mei, Jace Wayland și Magnus Bane. Erau cu mine, dar i-am pierdut în foc.
Lasă-mă să o fac în felul meu! Sunt de încredere prietenii tăi?
Magnus a zis că te știe de secole. Ți-a trimis un mesaj prin foc.
- Ba nu joc teatru! Asta-i esențial! - Bun: care-i treaba cu tine?
Prietenii mei lipsesc - și dacă nu mă poți ajuta, găsesc pe alții, care pot.
Ce preț are pentru tine?
Dacă-mi găsești prietenii și o trezești pe mama...
- Îți dau orice. - Asta voiam să aud.
Chiar așa, Ragnor: era necesară aiureala aia?
Firește - mi-a oferit orice.
Tu erai dispus doar să-mi închiriezi apartamentul din Paris.
Ajunge cu jocurile între vrăjitori. Chiar îmi poți trezi mama?
- Nu fără Cartea Albului. - Ce este Cartea Albului?
O carte străveche de magie ce conține vrăji mai puternice decât...
Și-ar imagina cei mai mulți vrăjitori.
Aveam cartea când a venit mama ta la mine și am folosit-o la facerea poțiunii.
Din păcate, nu o mai am.
I-am cerut lui Jocelyn să o ascundă, să nu fie găsită de Valentine.
Te rog, Ragnor - trebuie să-mi recapăt mama. E vreo cale de a recupera cartea?
Posibil; am ceva ce ne-ar putea ajuta. Va dura doar o clipă.
- Ce ne facem dacă nu găsim cartea? - Vedem noi când se ajunge la asta.
Cam mohorât pe-aici, nu?
Ragnor!
Un demon Shax.
M-a luat prin surprindere creatura.
Cum a trecut prin păzitorile lui Ragnor un demon Shax?
Trebuie că ne-a urmărit. A trecut la reașezarea zidului de foc.
Stai nemișcat, dragul meu tolomac.
Rănile îți sunt adânci. Rezistă, te rog.
Nu...
Vreme de veacuri, omul acesta m-a știut mai bine ca oricine.
Îmi pare așa rău, Magnus.
Trebuie să plecăm imediat.
Nu până nu găsim ceea ce a spus Ragnor că ne poate ajuta la găsirea cărții.
E prea primejdios. Dacă ne-a aflat un demon Shax, precis vin și alții.
Trebuie să încercăm!
Nu avem timp să săpăm prin munții de lucruri ale lui Ragnor.
Întoarceți-vă la Institut. Duc eu totul la mine și găsesc ce vă trebuie.
Acum lăsați-mă să mă îngrijesc de prietenul meu.
- Magnus, îmi... - Duceți-vă!
Jace, vii la petrecerea de burlaci a lui Alec, da?
- Nu. El nu mă vrea acolo și sunt prins. - Voi chiar nu ați rezolvat ce aveți?
Nu-i nimic de rezolvat. Dacă vrea să vorbim, vorbim.
E parabataiul tău.
Avem treburi mai importante decât o petrecere a burlacilor.
Vino cu mine.
Avem o cârtiță în Institut.
Am fost atacați de un demon Shax când ne-am dus la Ragnor Fell.
Atacul nu putea fi o coincidență. Precis Valentine știe tot ce facem.
Doar nu crezi că cineva din Institut i-a spus unde vă duceați.
- Nu există altă explicație. - Nimeni de aici nu ne-ar trăda astfel.
Asta-i familia noastră.
Magnus a intuit că Ragnor Fell e vrăjitorul care o poate trezi pe mama.
Îl aducem la Institut.
Nu toți sunt în familie încă.
- Jur că, de Lydia e ciripitoarea... - Ușurel. Încă nu știm dacă a făcut ceva.
Și e periculos să acuzi pe nedrept de fărădelegi pe cineva. Eu știu bine asta.
Lydia era chiar acolo când vorbeam de Ragnor Fell.
Dacă nu va recunoaște, o fac eu să recunoască.
Stai, Jace. Ești prea pornit pentru a discuta cu oricine acum.
Mai ales cu un trimis special al Clavului.
Vorbesc eu cu Lydia. Dacă o acuzi pe logodnica lui Alec de trădare,
vei distruge și ce a mai rămas din relația ta cu el.
Are dreptate Clary. Dacă Lydia a făcut-o, poate nu va fi atât de defensivă cu Clary.
- Și-ar putea lăsa garda jos și-i scapă. - Fie. Dar vreau să știu tot ce spune.
- E perfectă - o ador. - Mă bucur. Zi-mi dacă mai dorești ceva.
- Rochia ta e extraordinară. - Mulțumesc.
Mă simt mai neliniștită purtând rochia aia decât vreodată pe câmpul de luptă.
Cred că-i destul de firesc.
Lydia, trebuie să-ți vorbesc despre ceva.
Ce este?
Valentine a trimis un demon Shax pe urmele noastre azi în misiune.
L-a ucis pe Ragnor Fell.
Pe Înger...
Numai câțiva oameni de la Institut știau că plecam în misiune.
Tu ne-ai auzit de dimineață. Apoi am fost atacați.
Dacă lucram pentru Valentine, nu crezi că îi dădeam deja Cupa Mortală?
Nu-mi vine a crede. Să mă acuze un tovarăș vânător-de-umbre de înaltă trădare.
- Lydia, nu te acuz de nimic. - Ba sigur că o faci.
De nu ai dovezi solide care să-ți sprijine spusele, conversația asta a luat sfârșit.
Fie - dar să știi: oamenii ăștia mi-au devenit ca o familie...
Și eu îmi protejez familia.
Și mie îmi pasă de ei. Altfel de ce m-aș mărita cu Alec?
Cât de bine îl știi, de fapt?
Zici de sentimentele lui față de Magnus? Nu sunt oarbă.
Dacă nu ești îndrăgostită de Alec, atunci de ce continui cu nunta?
Dragostea lui Alec pentru familia lui și dorința de a repara numele Lemn-ușor
m-au atins în feluri cum nu am mai simțit de foarte mult timp.
Alec e un bărbat de onoare... Și mie chiar îmi pasă de el.
Cum rămâne cu fericirea lui Alec?
Vânătorii-de-umbre știu că datoria față de familie primează dorințelor personale.
Știu că tu ești încă nouă în lumea asta și tradițiile noastre îți par aiurea, dar...
Mai degrabă reci ca gheața. Alec nu ar trebui să renunțe la ce e el
sau măcar la ocazia de a descoperi asta doar pentru a-i face pe plac familiei.
Dar Alec m-a cerut pe mine. Asta e ceea ce vrea.
- Cum să am încredere în tine? - Tu ești fiica lui Valentine...
Și eu am învățat să am încredere în tine.
Drăguț. Strâns pe corp. Va părea că mergi des la sală.
- Isabelle. Clary e bine? - E bine. Eu voiam sfatul tău.
E un început pentru toate, nu?
Poți pleca acum, Stan. Care-i treaba?
Cu petrecerea de burlac a lui Alec. Ai fost la vreuna pe când erai lumesc, nu?
Am doar 18 ani și acum sunt vampir, deci...
Dar știu un lucru sau două.
Simon...
Ce face o petrecere a burlacilor... O petrecere a burlacilor?
O anumită mare de oameni ar zice că răspunsul sunt stripteuzele.
Dar nu-i un fel anume de a da o petrecere a burlacilor; depinde de cine-i de față.
De fapt, înseamnă...
Prieteni buni laolaltă, dându-și asigurări că vor rămâne buni prieteni pe veci.
Chiar și când unul din ei se însoară.
Deci înseamnă reîntărirea legăturilor cu cei mai apropiați ție?
Aia - plus valuri de băutură.
Dacă le ai pe astea două, petrecerea ta a burlacilor va fi un succes.
Cât nu sufăr fotografia aia...
Trebuie să țin minte: bărbia jos, ochii sus - altfel, arăt ca o broască chiorâșă.
Ești aici.
Doar nu credeai că vei scăpa așa ușor de mine, nu?
Dragul meu prieten, voi fi mereu aici pentru tine.
Pune deoparte fotografia aia îngrozitoare. Amintește de o noapte pe care aș uita-o.
- Cât a mai trebuit să te consolez... - Cât am mai iubit-o...
Mă rugam să mă iubească la fel, dar ea râdea numai.
Pentru Camille, nemuritorii nu sunt făcuți să simtă dragostea adevărată.
Cât era de cinică...
- Camille mi-a frânt inima. - Tu ai lăsat-o să ți-o frângă, prietene.
Ești nemuritor... Dar ea te-a ucis.
Gata? Mai vreo două trepte.
- Aproape gata... - Deci, Izzy...
- Ai încredere în mine, nu-i așa? - Nu, nu tocmai.
Și ți-am spus că nu am nevoie de o petrecere a burlacilor.
De asta ai nevoie.
Acum: numără până la cinci, apoi scoate-ți banda.
Chiar așa, Izzy?
Serios...?
A zis Izzy că voiai să vorbim.
Nu știu ce credea că voiam să spun.
Super. Atunci, plec.
Oricum am treabă de făcut.
Fir-ar, Izzy.
Știi ceva? Are dreptate. Chiar trebuie să vorbim.
Bun. Cum e petrecerea mea a burlacilor, începe tu.
Nu știu cum de s-au încurcat într-atât lucrurile între noi.
Dar știu că viața mi-a fost mult mai grea neavându-te pe tine ca să-ți vorbesc.
Și a mea.
Știu că pare că am făcut multe alegeri nebunești în ultima vreme.
Și știu că tu crezi că mă gândeam numai la mine și la Clary,
și deloc la urmările asupra celorlalți.
Tot ce pot spune e că am trecut prin multe.
Dar mereu am făcut doar ce credeam a fi drept, Alec.
Și niciodată n-am vrut să te rănesc pe tine.
Îmi pare rău.
Știu.
Doar că, știi... Am fost prinși în toată drama asta.
Da.
Adică... tu te însori mâine.
Iar Clary-i soră-ta. Care-i treaba cu asta?
Draci... Nici nu mă lăsa să încep cu asta.
Am sărutat-o.
Mai rău - o voiam.
Mă îndrăgosteam.
Trebuie că-s dezgustător, cumva - habar n-am.
Nu.
Nu...
Nu ești dezgustător.
Situația e...
Zăpăcitoare.
Și știu, crede-mă.
Știi, e gen... Ai un plan pentru viața ta...
Așa - și știi ce ai de făcut, și care-ți sunt îndatoririle...
Și-ți zici: "Dacă urmezi regulile, totul va fi în ordine".
Apoi apare careva și...
Te împinge de pe calea aia.
Și tu...
Auzi... Pricep.
Chestia-i că suntem vânători-de-umbre. Își bagă nasul sentimentele.
Și dacă ești doborât de pe cale, trebuie să te concentrezi...
Și să-ți afli drumul înapoi.
Dar tot trebuie să fii cinstit cu tine însuți.
Sunt.
Îmi îndeplinesc datoria.
Uite: vrei să fii neamul meu care mă dă în căsătorie mâine?
Alec, dacă asta vrei cu adevărat...
Aș fi onorat.
- Îți voi fi mereu alături. - Și eu îți voi fi.
N-aș descrie aia drept instrument de muzică.
Unul de tortură, poate.
- Nu ți-a plăcut niciodată charango-ul. - Nu mi-a plăcut.
Și mă rog să nu cânți la el. Mi-a dat deja moartea destulă durere de cap.
Îl ții minte pe Imasu? El cânta atât de frumos la asta.
Mă mir că aia a durat cât a durat. Era mult mai frumos decât tine.
Nu înțeleg de ce nu te-ai dus după băiat. Cu puțin efort, sigur îl recucereai.
Nu. Imasu voia mai mult decât puteam eu da.
Poate ava dreptate Camille - eu sunt nemuritor.
Pot petrece, mă pot distra pe gustul inimii fără ancorele iubirii prinse de picioare.
Tu nu ești Camille.
Și, deși știu că n-ai să mă crezi, va apărea cineva într-o bună zi
și îți va dărâma zidurile pe care ți le-ai ridicat în jurul inimii.
Și când ți se va întoarce dragostea aia, trebuie să lupți pentru ea din răsputeri.
Pleci undeva...?
Chiar și din moarte... dai cele mai bune sfaturi.
Ar fi bine dacă le-ai și urma la fiecare 300 de ani.
Când ai cerut-o pe Lydia, eram precaută, recunosc.
Dar acum...
M-ai făcut atât de mândră.
Bun - ești gata pentru asta?
- Mai gata de-așa n-aș putea. - Bun.
Mă bucur că ești aici, cu mine.
N-aș fi nicăieri altundeva.
- Ceau. Scuze de întârziere. - Ceau.
- Am ratat ceva? Am plecat la asfințit. - Nu, ești chiar la țanc.
- Super. - Simon, arăți incredibil.
Mersi - am împrumutat costumul lui Raphael.
Îmi accept noua natură.
- Și? Cum e maică-ta? - E bine. O veghează Luke acum.
Atențiune. Ceremonia stă să înceapă.
E vremea ca Alec Lemn-ușor și Lydia Tărâțe-multe
să se însemne reciproc cu runa uniunii matrimoniale.
O rună pe mână, o rună pe inimă,
și cununia se naște.
Ce caută vrăjitorul ăla aici?
- Izzy... L-a invitat Alec pe Magnus? - Eu l-am invitat.
Dar nu credeam că apare.
- Magnus, pleacă imediat de la nunta asta. - Maryse, asta-i între mine și fiul tău.
Plec dacă mi-o va cere el.
Vei fi bine, frățioare?
Alec?
Nu...
- Nu pot respira. - Știu. E în regulă.
Nu pot face asta. Credeam că facem lucrul potrivit, dar...
- Nu ăsta e. - Nu trebuie să explici.
- Lydia, îmi pare rău. - Auzi...
Meriți să fii fericit.
Da? Voi fi în regulă.
- Alec, ce faci...? - Ajunge.
- Nu încetezi să mă uluiești, Alec. - Mda... Oare ce am făcut?
Alec, sunt atât de mândră de tine!
Băieți, a fost incredibil. Parcă vedeai filmul "Absolventul" în direct.
Îl știți - cel cu Dustin Hoffman? Ăla meseriaș?
Tu erai Ben: "Elaine"! Iar tu erai Elaine.
Adică o versiune mai înaltă, masculină și chipeșă a ei.
Dar la altar, erai gen...
"Ben"!
Și apoi... acuma stați amândoi în autobuz la finalul filmului,
ambii complet stupefiați, dar gândindu-vă, gen...
"Ce ne vom face acum?"
Știți...?
Cine l-a poftit pe vampir?
Pe bune...?
Auzi...
- Ce ai făcut pentru Alec... - A fost lucrul potrivit.
Și acum ce vei face?
Mă întorc în Idris... Mă adâncesc în muncă...
- Aici nu-i loc pentru mine. - Aici va fi mereu un loc pentru tine.
Transmite-le lui Alec și Magnus urările mele cele mai bune.
- Va fi bine Lydia? - Va fi bine.
Uite, Clary...
Trebuie să spun că aveai dreptate.
Văzând ce tocmai a făcut Alec, am realizat că nu te pot înlătura.
Doar că nu știu ce să fac cu toate astea.
Oricât l-ar șoca asta pe Alec, vizita mea din seara asta nu era doar pentru el.
Trebuie să vorbim în particular.
Am scos fiecare obiect cu însemnătate magică din lucrurile lui Ragnor.
Dar nu pot determina care va duce la Cartea Albului.
Stai: semnul ăsta de carte - l-am mai văzut.
În dimensiunea alternativă mi-ai arătat o carte cu vrăji și ăsta era în ea.
- Trebuie să fi fost Cartea Albului. - Putem folosi semnul la găsirea cărții.
Bun.
Detectarea vrăjitorească e mai tare.
Dați-mi drumul de aici!
Sunt vești bune și proaste. Cea bună: cunosc proprietarul. Cea rea?
- E Camille. - Camille?
Se pare că a închis-o Raphael în subsolul Hotelului DuMort.
După ce am pocnit-o, nici gând să mă mai ajute.
Nu va avea încotro.
Crede-mă.
- De ce m-ai chemat aici, Clary? - Voiam să vezi asta.
- Ce-s toate alea? - Luke mi-a spus că mama avea un fiu.
Jonathan Christopher.
- Cum adică? - E numele meu.
"J. C." - Jace.
Jonathan Christopher pe scurt.
Jace, știu că toate astea sunt imposibil de crezut, dar...
Mama noastră nu te-a abandonat niciodată.
A crezut că muriseși. Asta-i tot ce i-a rămas și...
Te-a purtat cu ea în fiecare zi.
Chiar sunt ale mele astea?
Nici nu mai știu cine sunt.
E întuneric în mine.
Mereu a fost acolo.
Și acum...
Când am recuperat-o pe Jocelyn...
Și l-am lăsat pe Valentine să plece...
Eram tentat să merg cu el.
E tatăl meu. Poate lângă el mi-e locul.
Jace... Știu că ești om bun.
Nu știu cum, dar vom găsi sens în toate astea.
Îți promit.
Ce mă bucur că am scăpat de mulțimea aia de oameni.
Atât de intens...
Trebuie să recunosc, Alexander: categoric te pricepi la afirmat lucruri.
Ce ai făcut, Alec? Nouă, familiei noastre...?
- Asta n-are-a face cu voi. - Firește că are.
Ești fie egoist, fie naiv. Tu ai plănuit nunta de la început.
Și acum ne-ai umilit în fața celor mai respectați membri ai Clavului.
- Nici nu te mai recunosc de-acum. - Sunt același care am fost mereu.
Acum totul e doar la vedere.
Și totul pentru un sub-lumesc.
Oferă-i timp numai.
Și tu?
Nu prea înțeleg asta. Dar presupun că lumea noastră se schimbă.
De când se petrece asta? Ești îndrăgostit?
Îndrăgostit? Nu.
- E un fel de altfel... - Totul e foarte nou.
Așa.
Mă duc să văd de mama.
Știi ce tocmai am realizat? Încă nu am ieșit la prima noastră întâlnire.
Da, așa e.
Vrei să...
Știu eu - bem ceva, cândva?
Mi-ar plăcea asta.
Super.
Se pare că am ratat nunta anului. Dar nu-i nimic.
Și noi doi ne vom putea afișa cândva dragostea la vedere.
- Cum e? - Doarme... dar e acasă.
- Ești bine, Hodge? - Da. Tu ar trebui să te odihnești.
Ai fost atât de atent... Lasă-mă pe mine să o veghez.
- Mulțumesc, prietene. - Firește.
- Ne vedem mâine. - Da.
Ai Cupa.
Ajută-mă să-mi frâng runa pedepsirii...
Și am să ți-o aduc.
Târgul e târg.
Traducerea: Reef