www.titlovi.com
Najboljši so posli z družbami ali vlado.
Ti navadno vsebujejo popolni dosje.
Dovoljujejo ti načrtovanje.
Zlasti zato, ker želijo tiho izvedbo.
Tiho je varneje.
Tiho ne razburka gladine.
Tiho ni spektakularno.
Krajši čas lahko pomeni težave.
Včasih se preveč mudi.
A izurjen si za to, da znaš zadržati dihanje,
umiriti srce.
Sledi udarec in...
Toda organizirani zločin ima rad vidne učinke.
Naj vedo, da si bil tukaj. Pošlji jim krvavo sporočilo.
Redkokdaj dobiš pred nalogo kakšno ime,
največkrat niti tega.
To pomeni večje tveganje in večji honorar.
Toda tveganje vedno ostaja.
Pri organiziranem kriminalu tvegaš,
da si nakoplješ sovražnike.
Izkušnje so te naučile, da ne bo klicala pomoč,
dokler ne pospravi njegovega denarja
in ne obleče kaj spodobnejšega.
Pomembno je, da ne kažeš naglice.
Zaupaš svojemu načrtu in svoji temeljitosti.
Dve minuti, preden pokliče recepcijo.
Petnajst do trideset sekund, preden prikliče dežurnega,
kakšnega lenuha, ki mu leži ta grobarska izmena.
Poklical bo svojega šefa ali vodjo varnostnikov.
Oba bosta doma spala,
zato telefon zvoni. Enkrat vsakih šest sekund.
Štirikrat bo zazvonil, preden bo kdo dovolj buden, da se bo oglasil.
To pomeni dodatnih 18 sekund.
Še minuta bo minila, da bodo na policiji poslali patruljo.
V tem delu mesta pride policija v manj kot treh minutah.
Profesionalec si...
strokovnjak za časovno načrtovanje in natančnost.
Virtuoz.
VIRTUOZ
Najnovejši filmi s slovenskimi podnapisi samo na: WWW.MOJBLINK.SI
Orožje imaš vzorno vzdrževano.
Popolnost zahteva natančnost.
Natančnost zahteva vzdrževanje.
Živiš kolikor je mogoče neupadljivo.
Skrbno skrivaš, kdo si v resnici.
Postaneš senca.
Prevedel: Roman M. (www.Blink.si) Tehnična Obdelava: CRAZY SRBIN PRODUCTION™
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Varuješ svojo pravo identiteto.
Izogibaš se poštnim storitvam
in poštni predal imaš odprt pri neodvisni družbi.
Nobenih imen.
Nobenih sledov.
Poskrbiš, da med postopkom ves čas
ohraniš svojo anonimnost.
Pri nekaterih nalogah ti utegne spodleteti.
Na to gledaš kot na stroške, ki so nujni za ohranjanje poslov.
Seveda poskrbiš za primerno kompenzacijo.
Prepoznaš šifro.
Recite. -To je izven uveljavljenega protokola.
Nujno je.
Kasneje se vrneva k postopku.
Zelo malo časa je.
Kako malo? -Oseminštirideset ur.
Ni dovolj časa za načrtovanje. -Nesreča naj bo.
Je vredno?
Vidim dvojno.
Naj bom popolnoma jasen.
Honorarju primerno
občutljivo je.
Klient postavlja posebne zahteve.
Razumel. -Dobro.
Vedel sem, da boste. Za seboj imava že dolgo pot.
Ne spravite me v neroden položaj.
Pokličite, ko bo opravljeno. -Podrobnosti?
Diskretno se pozanimajte danes...
ob 6:32.
Šest, tri, dve.
Izgledati mora kot nesreča.
Na splošno nimaš nič proti dodatnim zapletom.
Toda v takih primerih potrebuješ za načrt več časa.
Poskrbi, da ne bo naslovov.
Opravi tiho.
Načrt hrani v glavi.
Zadeti moraš dva palca veliko tarčo
v avtomobilu, ki bo z najmanj 60 miljami na uro vozil po 60 jardov oddaljeni cesti.
Imaš samo en strel.
Zaradi eksplozije gume ga bo zaneslo ostro na desno.
Skušal bo popraviti smer, zaradi česar se bo zaletel v tisto poslopje.
Veš, da si v časovni stiski.
Želiš si, da bi imel več časa.
Toda tak je načrt in moral bo zadostovati.
Poznaš pravila.
Nikoli ne hiti.
Nikoli ne oklevaj.
Mami!
Mami, podaj! -Brcni jo!
Super, mami.
Ne pusti se motiti. Previdno.
Imam jo. Brez skrbi, imam jo.
Ne postavljaj vprašanj.
Pazi!
Mama!
Mama! Mama!
Pokličite policijo! -O, moj bog!
Naj kdo pokliče 911!
Le mirno.
Samo jaz sem.
Vaš oče je bil dober vojak.
Če tako pravite... -To je dejstvo.
In vi tudi.
Če je verjeti odlikovanjem.
To je v družini.
Domneval sem, da vas lahko najdem tukaj, potem ko se niste oglašali na telefon.
Potreboval sem čas. -Razumem.
Doslej ste bili vedno natančni.
Priganjal sem vas, vem. Nisem mogel pomagati.
Jaz sem kriv, ne vi.
Ja.
Vzporedna škoda. Se zgodi.
To veste. To ni Amarijah.
Vem, kaj se je zgodilo tam.
Ne smete dovoliti, da vas to žre, fant.
Saj me ne.
Niste vi krivi.
Vam je oče kdaj omenil Pinkville?
Ne, nikoli.
Ne čudim se.
Tam sva se spoznala, veste... v Pinkvilleu. Jaz in vaš stari.
Bila sva mlada poba, ki sta pravkar prišla z vadišča.
Nekega večera so nam častniki dejali,
"Jutri boste spoznali sovražnika. Cel bataljon rižarjev,
vietkongovcev, ki ubijajo vaše prijatelje,
sorodnike, vašo družino...
in posiljujejo vaše sestre, kadar morejo."
Mi, otroci, smo seveda požirali te besede.
Saj veste, na svoj način so nas
ves čas pripravljali, kot so temu rekli.
Bili smo pripravljeni.
Ob treh zjutraj smo poskakali s tistih helikopterjev
in se odpravili...
da bi ubijali ali umrli.
Če pomisliš, je vse res preprosto.
A obveščanje je bilo slabo, kot ponavadi.
Kajti tam ni bilo nobenega sovražnega ognja. Dejansko niti strela.
Bili so samo starci,
ženske in otroci,
ki so sedeli in zajtrkovali svoj riž.
In tako so častniki zbrali vse te
starce in ženske in otroke,
celo prašiče in pse in...
in jih nagnali v neko jamo.
In potem so vsem ukazali, tudi meni in vašemu staremu,
naj jih postrelimo.
Ubogali smo. Enega za drugim smo...
Z vašim očetom sva se gledala kakor dva ubijalska avtomata
in streljala, da nama ne bi bilo treba gledati
vse tiste krvi in klavnice.
Ko smo nehali streljati,
in kot da to še ni bilo dovolj,
smo prav tam, ob tisti jami, začeli malicati.
Komaj 10 ali 15 čevljev od trupel,
smradu in stokanja.
Nenadoma smo zaslišali tisti zvok. Nekakšno cviljenje ali jok.
Mislili smo, da je kakšen prašič.
In tako smo vsi stopili k jami. Šele takrat smo videli...
Ni bil prašič.
Bil je mali deček.
Dve leti star, morda tri. Težko je reči.
Mati ga je verjetno zaščitila s svojim telesom.
Bil je premajhen, da bi se naredil mrtvega, tepček.
In celoten vod ga opazuje,
ko se na drobnih ročicah plazi čez trupla,
verjetno lastne družine.
Nihče od nas se ne premakne.
Nemo ga gledamo.
Morda ga potihem celo vzpodbujamo.
Dokler ne prileze do roba jame in se ne začne odmikati proti džungli.
Džungla.
Še vedno se nihče ne premakne.
In nato tisti mali pizdun, poročnik,
priteče k nam, še vedno s polnimi usti.
Vidi, da vsi zremo proti robu džungle,
in takoj opazi otroka, ki je oddaljen kakšnih 30 jardov in se še vedno odmika.
Pogleda mene in vašega starega in nama ukaže, "Potolcita ga".
Pokaže na otroka. "Potolcita ga".
Ustrelita ga.
Pogledam vašega očeta in on pogleda mene in...
V njegovih očeh vidim jasno kakor beli dan, da je opravil.
In tako se ozrem k tistemu poročniku,
brezsrčnemu malemu mamojebčnemu kurcu od človeškega jebenega bitja in
on me samo gleda ter se reži.
Pokaže na otroka in reče, "Potolci ga, prekleto!"
Ustreli ga.
Ja...
O, ja.
V tistih časih sem bil dober vojak.
Kako ste lahko živeli s tem? -A? -Kako ste lahko živeli s tem?
Kako? -Bili smo vojaki. To delamo, ne?
To smo delali.
Ubogali smo ukaze nadrejenih.
Ubogali smo.
Smo obžalovali? Seveda.
A ne čutim se krivega, ker... nismo bili odgovorni za to.
Za to nismo bili izurjeni.
Ja. A tole vam povem.
Ljudje, človeška bitja, karkoli smo že,
smo samo samomorilski ubijalski stroji.
Razumete? Samomorilski ubijalski stroji, to je vse.
In vse vojaško urjenje in to
je samo pika na i.
Lahko mi verjamete, fant.
Ja.
Bog, kako lep dan, kajne?
Kakorkoli, 25 let kasneje sem srečal nekega fanta
iz našega voda.
In na prvi pogled sem vedel,
da ni nikoli pozabil.
Bil je razvalina. Razumete, kaj mislim?
Spominjam se, kaj je rekel. "Veš...
nekateri bomo večno tavali po tistih džunglah
in poslušali krike groze in muk.
Brez konca."
Ja.
Toda jaz in vaš oče...
midva nisva.
In hvaležen sem za to.
Ja.
Bog, tako se nisem razgovoril že 50 let, veste to?
Ja.
Naslednjič...
se oglasite na prekleti telefon, razumete?
Ja. -Dobro.
Me veseli.
Želim vam lep dan.
Da?
Torej, kaj mislite?
Ste pripravljeni za to?
Jaz bi vam predlagal, da tokrat izpustite,
a se jasno vidi, da ste se že odločili.
Pridite zgodaj, da si zagotovite naskok,
in ne oklevajte.
Pokličite me, ko bo opravljeno.
"White Rivers" Dobiš novo nalogo.
"13/Pri Rosie/17:00" Rutinski podatki, ime, zaposlitev, naslov,
so tipični. Ni imena, ni naslova,
ni možna identifikacija,
razen nejasne opazke, ki priča, da ne vedo veliko.
Tvoj plen je očitno nekaj posebnega.
Avto pustiš v javni garaži
in najameš neupadljivo limuzino.
Najboljše so temne barve, potem siva.
Narediš podroben načrt.
Toda največja pomanjkljivost vsakega načrta
so dogodki, nad katerimi nimaš nadzora.
Vedno obstaja možnost napake.
Ni stranišča! -Za vogalom je.
Če ti pravim, da ga ni! Ostani v avtu!
Težave.
Imate oko za težave?
Vidim jo, ne?
V redu, hvala.
Kuzla!
Ste videli kakšno punco? -Mislim, da je za vogalom.
Kaj pa delaš? -Jaz sem... av! -Boš ubogala ali ne?
Nočeš razumeti, da ostani v avtu?
Moram iti... Aah!
Ne boš šla. Zdrži.
Zamujava. Spravi se v avto.
Miruj!
Bi radi kaj rekli?
Zakaj pa? Saj me nič ne briga, ne?
Prav imate. Nič vas ne briga.
Moj junak.
Boste prisedli?
Am... raje ne.
Ne bom več vprašal.
To bi zgolj poslabšalo stvari.
Mogoče je prišel čas, da se rešite tega, m?
Preprosto odidite.
Ko bi le lahko, gospod. A nimam kam iti.
Ja.
Na hitro si moraš zapomniti igralce v igri.
Osamljen moški. S hrbtom pri steni, s pogledom na vhodu,
jakne ni slekel, izboklina priča o pištoli.
Par. Tudi ta dečko sedi tako, da lahko nadzira vhod.
Sedi naslonjen naprej, zdi se napet. Verjetno ima zadaj za pasom pištolo.
Majhen svet.
Pa še kako.
Prosim, usedite se, kamorkoli.
Usedi se tako, da boš lahko nadziral oba moška,
toda pazi na hrbet.
Boste kaj popili? -Kavo. Črno.
Bilo je drago, a lahko nadziraš nelegalno bazo podatkov o registracijah.
Sem imela prav? Glede punce na črpalki?
Da, imeli ste prav.
Se bo že znašla, ali pa tudi ne. Nekateri imajo poseben dar.
Včasih je to prekletstvo.
Želite še kaj?
Da.
Poznate tukaj blizu področje, ki se imenuje White Rivers?
Obstaja "Rivers" in... "White water rafting".
Vam to pomaga? -Hvala. Pustite lonec.
Preveriš registerske tablice in poiščeš namige.
Igralce skušaš povezati z avtomobili.
Veš, da jeep zadaj pripada točajki,
a na parkirišču so še trije drugi avtomobili.
Moški s pištolo pod jakno verjetno vozi sivega forda.
Morda je človek zakona sli pa je prav on White Rivers.
Par, v katerem je on drugi najverjetnejši kandidat,
je verjetno prišel za samotnim možem.
Oči ne more odtrgati od vrat.
Dve ločeni vozili na parkirišču
govorita o tem, da še nista dolgo par,
ali da sploh nista par.
Oceniš ga kot amaterja,
toda amaterji so lahko nevarni.
Še en igralec. Lokalni policist.
Namestnik Myers. -Kako ste? -Oh, v redu.
Rosie? -Rosie je zbolela, a tukaj sem k sreči jaz.
Hm.
Sladico? -Dobro, naj bo ena za s seboj.
Ne bi dve? Eno za tukaj in eno za s seboj?
Nikomur ne bom povedala. -Berete moje misli.
Takšna sem.
Bi zraven kaj popili? -Morda kozarec mleka? -Seveda.
Ni ravno gneče, kajne.
Preživeli bomo.
Igra bi se morala začeti,
toda policist je zamešal štrene.
Prvi del vsakega načrta je tvoj pobeg.
Hočeš opraviti čisto, neopazen, anonimen.
Ta načrt ima dodaten element: kdo od njih?
Policistov prihod zmoti tvoj načrt.
Bliskovito razmisliš.
Brez policista bi lahko dokončal nalogo.
Izpadlo bi lahko kakor ponesrečen rop.
Toda zdaj... Hvala.
Kdo od njih?
Nekaj ni v redu.
Odločiš se malo počakati.
Če se ničesar ne spremeni, odideš in revidiraš načrt.
Ni se ti treba prenagliti.
Ga boste polizali do čistega?
Ravno sem ga nameraval.
Torej...
Dixy.
Ja, kot pokal, čeprav...
me večina kliče "Dee."
Kaj želite, da vam rečem? -Ničesar vam ni treba reči.
In zakaj ne?
Ker znam brati vaše misli.
Brati? -Preizkusite me.
White Rivers.
Vem, kaj hočete.
In kaj hočem? -Ne bi namesto tega kaj pojedli?
Pravzaprav...
je tukaj še kakšen motel razen tistega, ki sem ga videl na poti do sem?
Ne, edini je.
Nedaleč stran sta še dva B&B, a sta zaprta.
Ni še sezona. -Do kdaj pa ste vi odprti?
Ponavadi do devetih, zdaj pa je manj prometa, zato samo do osmih.
Morda se kasneje oglasim na kakšen prigrizek.
Okej. Če ne bo luči, potrkajte na vrata.
Odprla vam bom.
Zunaj čakaš na igralce.
Par.
Avto in hiša sta na njeno ime.
To pomeni, prvič, da sta že dolgo par
in sta vse vpisala na njeno ime,
ali drugič, da je dečko šele nedavno vstopil v njeno življenje.
Če drži slednje, je to dobro kritje.
Moški s pištolo pod jakno...
je zelo verjetna tarča.
Upam si trditi, da je prav zdaj namenjen v motel.
Verjetno je skuhana že dopoldne,
ker je že popolnoma brez vonja.
Če želite, vam skuham svežo.
Ni treba.
Oprostite, ker ste čakali.
Študiral sem. Nisem vas slišal vstopiti.
Je tukaj kakšen kolidž? -Ah, ne.
Študiram za maturo.
Nikoli ni prepozno, kaj?
Ja. Moj pokojni ded je vedno to govoril.
Potrebujete sobo ali...
Nič vam ne udite, kaj?
Nekaj tihega. Kaj je s sobo na koncu?
Am, ja, ja. Prazna je.
Toda v sosednji sobi je gost.
Naj pogledam, če imam kaj s prostimi sobami v bližini.
Je v sobi poleg tiste na koncu
par, ki jo je najel za noč?
Ne, v njej je nek starejši dečko.
Potem bo v redu soba na koncu.
Okej.
Potrebujem kreditno kartico in vozniško.
Ja.
Hvala.
Dajete vladnim uslužbencem popust?
Am... ne verjamem.
Še nikoli ni nihče...
Lahko pa pokličem upravitelja domov in se pozanimam.
Ne trudite se.
Res ne bi sveže kave?
Samo vodo moram naliti in...
Če vam ni težko.
Ah, dajte no.
Jaz...
Viagra.
In nitroglicerin.
Mešanica povzroči padec pritiska, kar je lahko usodno.
Če dodaš malo sumatriptana, vzpodbudiš močne bolečine v prsih,
ki oponašajo srčni napad.
Bolečine so hude kakor pri strelni rani v prsi.
Imaš občutek, da boš vsak hip umrl.
Raje ne.
Ne boste popili do konca?
Kaj hočete?
Čemu pištola?
Jaz sem zvezni šerif. -Hm.
Precej kilav popust za vladne uslužbence, se vam ne zdi?
Ste federalec? -Ne.
In vi tudi ne. Ampak dober poskus. Tudi sam sem ga že uporabil.
Moral sem poskusiti.
Kaj torej želite? -White Rivers.
Kaj? -White Rivers.
Ne vem, kaj me sprašujete.
"Opozorilo:
ne uporabljaj skupaj s predpisanimi zdravili za srce."
Žal ste pravkar pogoltnili dve različni zdravili za srce.
Ne razumete. -Srčni napad imate.
Pokličite 911. -Saj bi, a tukaj v puščobi
bi utegnilo trajati bogve, kako dolgo. -Za božjo voljo, pokličite jih.
White Rivers. -Prosim!
White Rivers.
Ne vem... ne vem, kaj...
V povprečnem življenju naredi srce dve in pol milijarde utripov.
Toda samo en utrip je pomemben.
Naslednji.
Bil si previden.
Preštudiral si doziranje glede na težo.
Uporabljena količina bi morala zgolj oponašati srčni napad,
ki bi ti pomagal iz njega izvleči potrebne informacije,
ki bi upravičile ubijanje.
A imel je smolo. Bil je srčni bolnik.
Tako ali tako je že živel v izposojenem času.
Iščeš namige o White Riversu.
Če oblasti pri tem človeku najdejo več identitet,
se lahko začnejo spraševati in bodo preiskali njegovo ozadje. In smrt.
Misliti morajo, da je zgolj nekdo,
ki ga je izdalo šibko srce.
Vrnili ste se. Je vse v redu?
Ja, tole sem našel v bližini moje sobe.
Mislil sem, da bi lahko izgubil gost v sosednji sobi. Jonathan Ford?
Am, ja, zveni mi znano.
Naj preverim.
Ja, njegovo je.
Veste kaj? Mu bom jaz mimogrede nesel, prav?
Ampak šele potem, ko dobim tisto skodelico kave, a?
Oh... hvala, gospod.
Takoj vam jo prinesem... samo trenutek.
Jonathan Ford.
Umrl naravne smrti.
Toda on ni bil White Rivers.
Posvetiti se moraš paru.
Obdelaj. Ubij.
Kar bo treba.
Ženska živi na nekaj milj oddaljeni farmi.
Najustreznejši čas za obisk je med polnočjo in četrto uro zjutraj
Upoštevaj pravilo: jej, kadar lahko.
Nikoli ne veš, kdaj bo za to naslednja priložnost.
Ha. Ob pravem času. Pravkar sem ugasnila pečico.
Vas res ne motim? -Človek mora jesti.
Imate kaj posebnega?
Tukaj je vse posebno.
Dokler naročite burgerje ali ocvrtke.
Sirov burger.
Vas je težko zadovoljiti?
Če je to tisto, kar želite.
Oh, torej gre za to, kaj želim? -Mar ni vedno tako?
Večinoma. Samo minutko.
Želite družbo?
Seveda, dajte mi samo trenutek.
Se vam smem pridružiti?
Nič ne bi imel proti.
S toastom?
Seveda.
Ste kdaj delali v kuhinji?
Ne kot zaposlen. -"Ne kot zaposlen".
Kaj sploh to pomeni?
Ste delali v mnogih kuhinjah?
Ah, saj veste, dekle dela, kar mora.
Včasih moramo vsi.
Ja, najbrž.
Am, bo dobro v tem? To mi prihrani veliko čiščenja.
Seveda.
Želite poskusiti?
Brez čebule.
Oh. Optimist.
Kaj pa pivo? V hladilniku jih je nekaj. -Jasno.
Zbegana sem.
Zbegani?
Ja, del mene...
vam želi zastaviti vsa običajna vprašanja.
Kako vam je ime? Od kod ste? Kaj delate?
Ste se ustavili samo mimogrede? -Toda?
Toda jutri zjutraj boste odšli in nikoli več vas ne bom videla.
In tako bom bodisi ostala s spomini
na moškega, s katerim sem večerjala.
Ali pa... -Ali pa?
Ali pa bom lahko samo fantazirala
In svoje fantazije bom vsakič sproti oblikovala,
kakor bom hotela.
Torej?
Mislim, da ne bom ničesar spraševala.
Se lahko pogovarjava o vas?
Kaj hočete? -Mislite zdaj?
Ali v naslednjih urah, letih?
Kar bo stvari primerno razjasnilo. -Torej zdaj.
Želim pojesti svoj burger
in nato preživeti noč v toplem objemu,
takšnem, ki ga dobiš samo po dobrem seksu.
Raje povejte, kaj želite v naslednjih nekaj letih.
V naslednjih letih si želim, da bi...
am, da bi slavila.
Zaradi česa? -Kaj lahko ponudite?
Kaj pa vi?
Imate kakšne sanje, osamljeni mož?
Mami, pazi!
Je vse v redu?
Ne.
Nimam sanj.
Ko ste me prej vprašali za White Rivers...
Kaj je to?
Nisem prepričan. Želel sem samo izvedeti, kaj je to.
Žal mi je, da vam ne morem pomagati.
Vem, kako je, če nekaj želiš.
Okej.
Nekaj še moram postoriti. Hvala vam.
Stanujem v motelu.
Mislite, edinem v mestu?
Trenutek!
Mogoče sem malce zarjavela.
Toda tole tukaj je nadvse čudaška predigra.
Kaj hočete?
Mislila sem, da je jasno.
Hej! -Kdo vas pošilja?
To je pa že od sile.
Vau.
Očitno sem napačno razumela signale.
Moja torba?
Povejte mi...
o White Riversu.
Spet ta vaš White Rivers.
Očitno imam smolo.
Prvi zanimiv moški po dolgem času,
in glej, kaj se mi zgodi.
Nobenega orožja.
Kakšen je bil vaš načrt?
Se ne bi raje strinjala, da gre za pomoto, in se mirno razšla?
Obljubim, da ne bom poklicala policajev.
Kako to, da niste poznali namestnika? -Kaj?
Namestnik šerifa, pri šanku. Niste ga poznali.
Kako je to v tem mestu mogoče?
Rosie, moja teta, je lastnica.
Bolna je...
Rak, če že morate vedeti
Zato sem sklenila priti v to od boga pozabljeno luknjo
in ji pomagati. Narediti nekaj dobrega. V zahvalo pa tole.
Sicer pa mislim, da s šerifovim namestnikom ni vse, kot bi moralo biti.
Kako to mislite?
Nisem prepričana.
Samo občutek.
Njegova značka ni bila videti prava. Ne bi morala biti na njej neka številka?
Am...
nič vam ne bom storil.
Moral sem se prepričati.
Okej...
Če tako pravite.
Mislim, da bom kar šla...
in pozabiva na vse skupaj.
Hvala.
No, kaj takega...
Jebenti!
Kaže, da bom umrla v avtomobilski nesreči,
medtem ko bom iskala tetino hišo. Krasno.
Počakajte.
Zakaj? -Vrnite se noter.
Raje ne. Za nocoj imam dovolj vznemirjenj.
Tvegala bom...
Samo... dokler ne neha snežiti.
Prosim.
Okej.
In brez neumnosti.
Tvoja največja skrb v nočnem napadu so psi.
Če je bilo doslej vse mirno, je lahko to zavajajoče.
V takšnih nočeh samo največje surovine puščajo pse zunaj.
Izkušnje te naučijo, da so tako oddaljeni domovi velikokrat nezaklenjeni.
Morda bodo zaklenjena vhodna vrata,
vendar je malo verjetno, da tudi vsa ostala.
Ljudje navadno hranijo pse v kuhinjah.
Preveri, če je kje pasja skodela.
Stvari ne gredo vedno po načrtu.
Bolje, da zmanjšam možnost dostopa do možnga orožja.
Če se zaplete, imaš na voljo nekaj sekund, ko je tvoja tarča še zmedena.
Dogajajo se stranske škode.
Veš, da se.
Ne hiti.
Ne oklevaj.
Ne zmedi se.
Ne sprašuj se.
Zanimivo.
Nobenega White Riversa.
Učili so te, da je v takšni situaciji
najbolje vse prikazati kot ponesrečeni rop.
Vzameš gotovino, kreditne karte,
celo kakšno ničvredno malenkost, ter razmečeš prostore.
Če je to pravi namestnik Myers,
kdo je potem človek v hiši?
Ne smeš vžgati motorja.
Iz izpuha bi se zakadilo kakor izpod žarnega pokrova.
Ni signala.
Upaš, da ima vsiljivec enake težave.
Upaš, da bo čimprej zapustil prizorišče.
Toda če ne bo kmalu odšel, boš moral tvegati.
Imam majhen problem.
Ja, vidim. Ste poklicali pomoč?
Moj radio... mislim, da je crknil, ko sem zavozil s ceste.
Telefon nima signala.
Samo moj telefon.
Am, ja, res ga ni.
Odkod prihajate?
Z vzhoda.
Ali kaj veste o ropu nekaj milj nazaj?
O ropu? Ne bi mogel reči, da sem kaj slišal.
Veste, dobil sem klic na 911, kar je za to mesto precej nenavadno.
Gre za hišo domačinke.
Še bolj nenavadno je, da je na prizorišču
v eni od spalnic ustreljen moški.
Kaže, da je bila ranjena tudi ženska,
toda o njej ni sledu.
Videl sem vas v baru.
Vi pa znate opazovati.
K Rosie sem zahajal že prej.
Vedno samo prijazni obrazi.
Tokrat je vse drugače.
V teh predelih je nenavadno videti toliko neznanih obrazov.
K Rosie potemtakem prihajate vsak večer ob 5:00?
Bi radi bili duhoviti ali kaj?
Oprostite. Vas lahko nekaj vprašam?
White Rivers... vam je to kaj znano?
White Rivers? Ja.
Vem, kaj je. -Samo prepričati sem se hotel.
White Rivers!
Ne morem ugotoviti...
kaj pomeni?
Umiri se, utišaj dihanje.
Napni ušesa.
Svojo nalogo si izpolnil.
Ne popolnoma uspešno, glede na vzporedno škodo,
toda na koncu to ne bo ničesar spremenilo.
Na tem planetu je sedem miljard ljudi,
in celo pri vsej medicinski znanosti
bodo v največ 130 letih umrli vsi, ki zdaj živijo.
Sleherni iz te množice bo mrtev.
Sedem miljard.
Tvoje delo v nobenem pogledu ne spremeni izračuna.
Zakaj se sploh zaradi česarkoli sekiraš?
A kljub temu upaš, da so žensko pravočasno našli.
Ste v redu?
Ja.
Domnevam.
Pravkar sem zaključil.
Torej je vse potekalo okej?
Lepo vas je slišati. -Hvala.
Samo neka malenkost...
Še en civilist.
Ne kakor zadnjič.
Je vse počiščeno?
Bolje, da se čimprej vrnete.
Bom.
Malce si moram odpočiti.
Nekaj me še muči.
Muči?
Osebna zadeva.
Da?
Je kaj določenega?
To je, da...
jih še vedno vidim goreti.
Ja, vem.
Žal mi je, fant.
Čimprej se vrnite.
Čakal vas bom.
Ste šli ven?
Samo cesto sem preveril. -Zame?
Kako prijazno.
Ne morem verjeti, da sem res zaspala.
Glede na vse...
Mislim, lahko bi mi naredili kaj nepredstavljivega, vendar mi niste.
Mogoče pa navsezadnje niste slab človek.
No, torej, kaj bova, kavboj?
Življenje je kratko.
Se boš danes odjavil?
Najverjetneje.
Komaj čakam, da odidem iz tega mesta.
Je tako slabo?
Zakaj? Se nameravaš preseliti sem?
Sem si mislila, da ne.
Kam bi pa ti šla?
Kamorkoli.
Kamorkoli? -Ne vem.
Morda na Florido.
Rečeš "kamorkoli"...
in nato izbereš Florido?
Okej, Italija.
Južna Italija.
V Rimu sneži. -Mm...
Takrat mora biti lepo.
Govoriš italijansko?
V šoli sem se učila španščino.
Podobno je, ne?
Bolj ali manj.
Tudi tukaj je...
nekaj dobrih stvari.
Imenuj eno.
Osvežit se grem, okej?
White Rivers.
Svet je majhen. Prosim usedite se, kjer želite.
Dixy. -Da, kakor pokal. Čeprav me kličejo "Dee".
Rosie, moja teta. Ona je lastnica.
Bolna je. Rak, če že morate vedeti.
Zakaj niste poznali namestnika? -Kaj?
V baru niste poznali namestnika šerifa.
Kako je to v tem mestu mogoče? -Namestnik Myers.
Pretvarjanje? -V glavnem.
Ti?
V glavnem.
Si vse pobil?
Da. -Nadaljuj.
Obdukcija bo pokazala srčni napad.
Nitro in... -Viagra.
Ah. Vedno zanesljiva mešanica.
Ostali? -Ponesrečen rop.
Videti bo, kot da je namestnika položil slab fant, ki je zapuščal prizorišče.
Vsak od njih je hotel tebe.
Ne mene.
Prišla sem zgodaj.
Opazovala sem vas, kako ste prihajali eden za drugim.
Takšen je bil moj načrt.
Le da sem se spotoma ustavil... -Boste prisedli?
Včasih se pač zgodi.
Ubiti sem morala kuharja.
In "teto" Rosie.
Nisem vedel, da je bil tam kuhar.
No, zdaj je v kleti.
Kdo je bil prvi?
Najprej je prišla nedolžna oseba.
Domačinka, ki je pravkar končala službo.
Prišla je na prigrizek. -Mislil sem, da sta par.
Ah, ne.
Nato je prišel "Lepi Johnny"
in jo takoj začel osvajati.
Kako to, da je tako lepa ženska čisto sama?
Glede na to, v kakšnem mestu je živela,
je gotovo mislila, da je bog uslišal njene molitve.
Imela je pač smolo.
In samotnež?
Prišel je takoj za žigolom.
Sedel in čakal nate.
Name?
Zdaj vstopiš ti.
Opazila sem, da nisi vesel, ker ga vidiš tam.
Kaj pa namestnik?
Najprej nisem bil prepričan.
Kmalu sem se prepričal.
Jaz ne bi šla zdaj tja.
Mislim, da ima tip na koncu šanka pištolo.
Kar naprej sprašuje za White Rivers.
Prej ga še nikoli nisem videla.
Prestari postajate za delo te sorte.
Popijte kavo in ga prepustite meni.
Zate imam dober predlog.
Stavim, da ga imaš.
Hvala. -Hvala tebi.
"Prepusti ga meni, sicer te ubijem!"
Nikoli te nisem videl priti.
Vidiš, kar želiš videti.
Poglej v potni list.
Bereš svoje lastno ime.
Pokliči me, ko bo opravljeno.
Jaz pa sem mislil, da sem zajebal.
Vse sem odstranil, da bi bil prepričan.
Ne.
Prav si imel.
Razen... -Glede tebe.
In kaj...
In kaj bo zdaj?
Starcu ni vseeno zate.
Je kaj določenega?
Kar naprej jih vidim goreti.
Ja, vem.
Žal mi je, fant.
White Rivers? -Nikoli ti ni lagal.
Želel ti je, da bi bil zadovoljen.
Takorekoč srečen.
Kako?
To je bil moj prispevek.
Si srečen?
V mojem...
v mojem avtu.
Preveri...
poglej v prtljažnik, boš?
Izbira je tvoja.
Vem.
Opravljeno.
Feliz Navidad (Vesel božič).
Sčasoma zasovražiš delo s kriminalci.
In druga stran to večkrat jemlje osebno.
Končno skleneš, da boš odslej sprejemal samo posle z družbami ali vlado.
Ti so preglednejši, naloge so jasne in premišljene.
Dovoljujejo načrtovanje, razčlenitev problemov, lahko se dobro pripraviš.
Sicer pa je to samo delo, kot vsako drugo.
Toda pomembna so pravila in slediti je treba potrebam.
In obljubo je treba držati.
Navsezadnje si as, strokovnjak.
Profesionalec.
Nekateri bi rekli celo... virtuoz.
Prevedel: Roman M. (www.Blink.si) Tehnična Obdelava: CRAZY SRBIN PRODUCTION™
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Preuzeto sa www.titlovi.com