Kesäkuu 1940. Britit evakuoidaan ja Ranska jää saksalaisten käsiin.
Uusi Vichyn nukkehallitus on natsien komennossa.
Joulukuu 1941. Ruoka, lämpö ja lääkkeet loppuvat.
Hallinto rajoittaa matkustamista ja kokoontumisvapautta.
Maaliskuu 1942. Radiosta tulee voimakas ase.
Johtajien puheet ja propaganda vetoavat aivoihin ja sydämiin.
Elokuu 1942. Vichyn poliisi ja Gestapo -
jahtaavat raa'asti luvattomia radisteja.
Tyrannian varjossakin yksi ääni uskaltaa pitää toivoa yllä.
Iltaa, ystäväni. Rukoilen, että voitte hyvin.
Tänään juhlimme kolmea lähetysvuottamme.
Kolme vuotta olemme väistelleet ja huijanneet pahaa natsi-imperiumia.
Olen saanut kolme vuotta olla äänenne pimeydessä.
Me ulkomaalaiset ja juutalaiset, me heikot ja sairaat -
olemme aina jahdin kohteina. Älkää luulko muuta.
Paikat, joissa elimme, kaupungit, joita kutsuimme kodiksi...
ovat kääntyneet meitä vastaan.
Rakennukset, puutarhat ja koulut.
Kaikki ne tutut paikat ovat nyt vaarallisia ja vieraita.
Olemme vihollisen maaperällä.
Ette kuitenkaan taistele yksin.
On muitakin, joiden tilanne on sama.
He jakavat taakkanne ja riemuitsevat voitoistanne.
He pitävät toivon liekkiä elossa.
Pitäkää lyhtynne kunnossa, sillä pian pimeys väistyy -
ja on meidän velvollisuutemme pitää lyhdyt palamassa.
Ei, ette ole yksin.
Koko maailman pimeys ei voita yhden kynttilän valoa.
Pysykää turvassa, ystäväni.
Luoja meitä varjelkoon.
Elokuu 1943 Lyon, Ranska
Alex Diuo, olette pidätetty.
Tämä on minun tutkintani, kapteeni.
Olen panostanut siihen paljon.
Mutta tuloksia ette ole saanut.
Otan tutkinnan itselleni, komisario.
Odottakaa ulkopuolella.
Hän on kertonut kaiken, mitä tietää äänestä.
Eli ei mitään. Ei hänestä ole hyötyä.
Iltaa, ystäväni. Rukoilen, että voitte hyvin.
Kiitän, komisario.
Senkin saastainen kätyri!
Tehtävämme on sama kuin se oli 1940. Eloonjääminen ja vastarinta.
Tiedättekö, kuka olen? - Vihollinen ei ole lyönyt meitä!
Mahdottoman edessä -
olemme pitäneet yllä inhimillistä arvokkuutta. Jatkamme sitä.
Olen kapteeni Klaus Jäger Gestaposta.
Ja te olette valehtelija.
Pysykää turvassa, ystäväni. Luoja meitä varjelkoon.
Radioäänemme nimi on Jacques.
Lopultakin. Yanko tuli kotiin jo tunti sitten.
Ehkä puoli tuntia sitten.
Reichsmark! Hienoa.
Ethän varastanut sitä? - Löysin sen.
Et ole maksanut tarpeeksi.
Tarkoitatko palkkaani? - Ihan sama. Se ei riitä.
Emme saa rahaa säästöön. - Reichsmarkilla saa kolme leipää!
Mistä on kyse? - Hän pimittää rahaa.
Älkää puhuko kovaan ääneen.
Reichsmark? Mistä se tuli? - Löysin sen pöydän alta.
No, jos säästämme sen papereita varten -
se vähintäänkin kattaa erotuksen, eikö niin?
Hyvä.
Yritetään nyt kaikki nukkua. Tarvitsemme sitä.
Yanko, sammuta kynttilät.
Olen pahoillani rahoista.
Vihaan tätä ullakkoa.
Ehditkö ajoissa? - Kyllä.
Juliet, odota.
Tarvitsen varastosta uuden radioputken. Tiedät, missä se on.
Tarkista, ettei uuden lanka ole rikki.
Älä viivy huoneessa kauan ja muista lukita ovi.
Isä, tiedän kyllä. Ei minulla ole hätää.
Pysy turvassa.
Hei.
- Hei.
Sanoin hei, mademoiselle! Olen Alfred. Mikä sinun nimesi on?
Valitan, herra. En voi myöhästyä taas.
Hei.
Luulin, että sanoit pelkääväsi myöhästymistä.
Kenenkään ei pitäisi olla täällä.
Mikä tämä on?
Seis!
Kiertäkää hänen eteensä.
Seis!
Alas sieltä!
Seis!
Luutnantti? Voinko olla avuksi?
Nuori tehtaantyttö, 18-vuotias. Oletteko nähnyt häntä?
Toimistossaniko? En.
Syökää vain. Älkää antako minun häiritä.
Anteeksi, luutnantti. Odotan kenraalieversti Dollmania.
Oliko vielä jotain muuta?
Ei. Pyydän anteeksi, herra.
Tulehan ulos.
Olen André.
Kuka olet?
Camille.
Kaunis nimi.
Miksi pakenit, Camille?
Minun pitäisi mennä.
Odota.
Kiitos.
Pelkkä varasto. Emme tienneet, että täällä oli radiotarvikkeita.
Missä tyttö on?
Hän ei ole tullut töihin sen jälkeen, kun...
Niinkö?
Missä hän asuu?
En tiedä.
Hän taisi sanoa asuvansa tätinsä luona.
Lähellä Parc Blandania.
Tyttöjen mukaan hän kuitenkin kävelee aina Rue Bancelille päin.
Kiitos, monsieur Manuel.
Pidättäkää hänet. Hän on joko hölmö tai petturi.
Kapteeni?
Kapteeni, antakaa minun...
Kapteeni!
Juliet. - Mitä teet täällä?
Et tullut kotiin. Mitä tapahtui? - Olen kunnossa.
Sinulla on selitettävää.
Agnes.
Juliet, mitä tapahtui?
"Herra on minun paimeneni, ei minulta mitään puutu."
"Hän vie minut vihreille niityille, hän johtaa..."
Bertrand. Lopeta, ole kiltti.
Mikä pitää lopettaa?
"Hän ohjaa minua oikeaa tietä nimensä kunnian tähden."
"Vaikka minä kulkisin pimeässä..." - Bertrand! Me rukoilemme.
Hyvä, lopetan. Kokonaan.
Koska me lähdemme. Agnes, herää. Menemme nyt.
Minne? - Kunhan ei tänne.
Mutta tämä on kotimme! - Bertrand, kuuntele vaimoasi.
Minun on päästävä pois tästä jumalanhylkäämästä maasta!
Jos jäämme tänne, kuolemme. - Bertrand, meillä on suunnitelma.
Tämäkö se on? Neljä frangia? Niilläkö saamme paperit?
Ei.
On pysyttävä suunnitelmassa. Olemme samassa veneessä.
Olemmeko? - Me kaikki piileskelemme.
Mitä ikinä me teemmekin, emme voi piileskellä.
Jos te vain pidätte suunne kiinni, olette vapaita.
Jos et halua asua täällä, lähde. Jäät pidätetyksi väkenne tavoin.
Juliet! - Kuinka kehtaat?
Menit liian pitkälle.
Menikö hän, Jacques?
Teidän väkeänne ei pakotettu käyttämään näitä.
Jacques-nimisiä on satoja. Miten löydämme oikean?
Heil Hitler. - Heil Hitler.
Onko signaali jo paikannettu? - Ikävä kyllä ei, kapteeni.
Alue on rajattu, mutta lähetykset ovat liian lyhyitä.
Tuolla alueella asuu tuhansia ihmisiä.
Kai signaali on mitattu?
Jos se on voimakas, etsimme suurta antennia.
Kapteeni, Berliinistä.
Niin, majuri?
Kyllä, tutkinta on edistynyt otettuani sen haltuuni.
Paikalliset eivät vielä tunne metodejamme -
mutta tulevat tuntemaan ne, majuri.
Saatte sanani siitä. Kiitos.
Onko kaikki hyvin?
Miksi seuraatte Führeria?
Tämä ei ole koe. Vastatkaa! - Kyllä.
Kun kuulen hänen puhuvan, sydämeni täyttyy ylpeydestä.
Tunnen, että minun on toimittava ja seurattava häntä.
Toimittava kuten hän? - Niin.
Tällä miehellä on sama vaikutus vihollisiimme.
Vastarinta voimistuu, koska hänen sanansa innostavat heitä.
Sitä voimaa ei pidä koskaan aliarvioida.
Väärä lause oikeaan aikaan on usein muuttanut historiaa.
Merkitkää kaikki alueen suuret antennit tälle kartalle.
Komisario, soittakaa pormestarille. Kuulustelen jokaisen Jacquesin.
Emme lepää, ennen kuin mies on kiinni. Ymmärrättekö?
Käykää toimeen.
Viimeiset viinimme.
Meidän molempien on astuttava Herramme eteen.
Isä meidän, joka olet taivaissa. Pyhitetty olkoon sinun nimesi.
Tulkoon sinun valtakuntasi.
Tapahtukoon sinun tahtosi, myös maan päällä...
Anna meille tänä päivänä meidän jokapäiväinen leipämme...
Tammikuu 1944 Lyon, Ranska
Kuume on korkeampi.
Paljonko aspiriini maksaisi mustassa pörssissä?
Paljon tätä enemmän.
Tässä. Lääkkeitä, huopia, aineksia keittoon. Kaikkea lämmittävää.
Pyydän.
Teemme parhaamme.
Hei, ystäväni. Rukoilen, että voitte hyvin.
Taistelemme usein toivottomuuden tunnetta vastaan.
Olemme kipeästi jonkin tarpeessa -
ja voimme selvitä vain luottamalla toisten apuun.
Riittääkö ruoka perheellemme? Kauanko on vielä kestettävä?
Jaan tuskanne, mutta rukoilen, että jaatte myös rohkaisuni.
Toivoa on, rakkaat ystävät. Saamme sitä toisistamme.
Löydämme lääkkeitä paremmin, jos jakaannumme.
Lääkkeitä ei ole helppo löytää.
Meidän on yritettävä.
Hoida sinä lääkkeet, etsin ruokaa.
Pienikin lohtu, jokainen rohkaisun sana -
ja toivo paremmasta on valonsäde pimeyden keskellä.
Kaikkien on tehtävä voitavansa, kuinka pientä se onkin.
Kun valo himmenee ja lohtu heikkenee -
meidän on autettava heitä, jotka Herra on elämiimme tuonut.
Pysykää turvassa, ystäväni. Luoja meitä varjelkoon.
Kyllä, kartano on hieno, Friedrich. En ole vielä palannut sinne.
Halusin ilmoittaa, että varoista pidetään huolta.
Taulu on kunnossa. Toimitan sen Zürichiin ensi viikolla.
Hyvä. Selvä.
Hienoa, Friedrich. Selvä. Kuulemiin, Friedrich.
Anteeksi häiriö. Tyttö sanoo olevansa veljentyttärenne.
Hän on Camille.
Unohdan tapani. Olet varmasti kylmissäsi. Istu tulen ääreen.
Tyttäreni palelee aina, joten paras tuoli on takan edessä.
En ole nähnyt sinua viikkoihin. Onko kaikki hyvin?
Meillä...
Ei. - Niin?
Ystäväni on sairaana. Hän tarvitsee lääkettä.
Mikä häntä vaivaa? - Yskä ja kuume.
Hän on päivä päivältä huonompana.
Odota täällä.
Jorn?
Assistenttini hakee lääkettä.
Siihen voi mennä koko päivä, mutta voit odottaa täällä -
ja juoda teetä kanssani.
Istu alas, Camille.
Juliet.
Nimeni on oikeasti Juliet.
Juliet.
Odota tässä. Tulen hakemaan toisen laatikon.
Juliet!
Isä?
Missä olet ollut? - Sain apua. Tämä mies voi auttaa.
Kuka olet? Mitä haluat?
Olen André Eerikäinen.
Saksalainenko? - Sveitsiläinen.
Mitä haluat? - Toimme ruoka aja lääkkeitä.
Juliet, kuka hän on?
Olkaa hiljaa!
Laske se alas.
Meidän on mentävä!
Isä!
Tule.
- Agnes...
Lähdemme yhdessä. - Menkää vain.
Ei, tulet mukaamme.
Teidän täytyy auttaa meitä.
Ei täydy.
Ole kiltti! Tarvitsemme apuasi.
Helmikuu1944 Ranskan Riviera
Kiitos avustanne. Tässä vähän ylimääräistä nopeudestanne.
Juliet.
Lääkettä, herra.
Esittely lienee paikallaan. Olen André, kuten tiedätte.
Hän on assistenttini Jorn.
Yanko, Agnes ja Bertrand.
Tyttäreni Juliet. Olen Jacques.
Uskon puhuvani kaikkien puolesta, kun kiitän teitä.
Olette ottanut ison riskin -
tuomalla meidät upeaan kotiinne.
Yövymme täällä. Huomenna päätämme, mitä teemme kanssanne.
Ehkä kylpy olisi nyt paikallaan.
Perheemme perinne on, että kun tulemme maaseudulle -
ateriamme on juustoa, leipää ja viiniä.
Perheeni ei ole nyt täällä, mutta haluaisin jatkaa perinnettä.
Siunaa meitä, Isä. Kiitämme tästä turvapaikasta -
perheen rakkaudesta ja isäntämme rohkeudesta.
Siunaa meitä, kun nautimme antimistasi.
Aamen. - Aamen.
Liittykää seuraamme, olkaa niin ystävällinen.
Salud.
Pidätimme ratsiassa useita perheitä. Heitä kuulustellaan nyt.
Tämä ei taida pysäyttää sinua, Jacques.
Tuntuupa hyvältä. Aurinko kasvoillani.
Kiitos vaatteiden lainasta.
Hiukan isoja.
Agnes näyttää terveemmältä. - Kyllä. Kiitos lääkkeiden.
Miksi radio?
Kuulutko vastarintaliikkeeseen? - Ei, lähetän vain joskus.
Kuka kuuntelee? - Joku tai kuka vain.
Ehkä vastarintaliikekin.
Tiedän vain, että on muitakin. On kerrottava, etteivät he ole yksin.
On pidettävä kiinni toivosta.
On helppoa joutua eksyksiin, jos on yksin pimeässä.
Bertrandin mielestä tuhlaan aikaani. Kukaan ei kuuntele.
Ehkä Bertrand on eniten viestisi tarpeessa.
Vihamielisyys on hänen haarniskansa vihaavaa maailmaa vastaan.
Hänelle ja Agnesille kiinni jääminen on vain ajan kysymys.
Mitä ajattelitte tehdä kanssamme?
Olisi rahtilaiva Espanjaan.
Papereihin menee aikaa.
Kiitos ystävällisyydestänne.
No?
Teittekö päätöksenne? - Kyllä.
Pelkään, että epäilyksiä saattaa herätä.
On monta suuta ruokittavana. Ostokseni kolminkertaistuvat.
No, tiedäthän, Jorn...
Et ole kaksinen kokki. Ja kuten näet, täällä on pölyistä.
Puutarha rehottaa rikkaruohoja. - Herra?
Henkilökunnasta tuntuisi olevan pulaa.
Onpa se sievä.
Vau!
Näytät tyylikkäältä. - Pidätkö univormustani?
Tankkeri jää kahden kilometrin päähän rannasta. Soudatte sinne.
Minkä niminen Bertrandin ja Agnesin tytär on?
Ruth. Hän soitti Agnesin kanssa selloa sinfoniaorkesterissa.
Missä hän on nyt? - He lähettivät hänet Amerikkaan.
Se oli varmasti vaikeaa. - He käyttivät kaikki säästönsä.
Isä, eikö tämä olekin ihana?
Kyllä, oikein hieno.
Ja kaikki nämä.
Olette liian antelias, André.
Kauniita.
Ovatko matkustusjärjestelyt edenneet? - Eivät vielä.
Pidätkö näistä?
Minun pitää mennä takaisin. Ai niin, Juliet.
Agnes tarvitsee apuasi keittiössä, kun ehdit täältä.
Hän on erilainen ilman radiotaan. - Hän tuntuu hieman eksyneeltä.
Kuin pappi ilman saarnastuoliaan.
Mitä nopeammin lähdemme, sitä nopeammin hän voi taas lähettää.
Haluatko sinä lähteä?
Tuo oli Mignonetten suosikki.
Veljeys. Pysykää turvassa, ystäväni.
Ette ole yksin.
Koko maailman pimeys ei voita yhden kynttilän valoa.
Pysykää turvassa, ystäväni. - Riittää jo, Werner.
Tuo saa jo riittää. Kuunnellaan mieluummin musiikkia.
Pidättekö Wagnerista, komisario? - Pidän musiikista.
Rakastan Wagneria.
Taistelin suuressa sodassa. Olin luutnantti.
Verdunin taistelussa -
meidän piti murtaa ranskalaiset suurhyökkäyksellä.
Isäni kaatui Verdunissa.
Komentajamme soitti juuri tätä teosta meille.
Ennen kuin nousimme juoksuhaudasta.
Hän puhui meille Saksan suuruudesta.
Kuinka vähäpätöisiä elämämme olivat isänmaahan verrattuna.
Täytyin intohimosta. Yhtäkkiä ymmärsin tarkoitukseni.
Rynnäköin eteenpäin...
mutta asetoverini eivät olleet yhtä päättäväisiä.
He välittivät vain itsestään.
Juoksin yksin linjamme eteen.
Jäin sotavangiksi.
Minua kidutettiin.
Jouduin ali-ihmisten pilkan kohteeksi.
Jos veljeni eivät olisi olleet niin heikkoja...
Jos he olisivat rynnäköineet rinnallani...
emme olisi hävinneet sitä taistelua.
Emmekä sotaakaan.
Meillä on nyt hänen radionsa.
Emme voi enää mitenkään jäljittää häntä.
Te fransmannit antaudutte aina.
Päättäväisyyttäni ei kannata aliarvioida, komisario.
Nyt antennin pitäisi toimia. Kantavuus on yli 50 kilometriä.
Onko todellakin? Vaikuttavaa Kiitos, Jorn.
Kiittäkää häntä. - Kiitos.
Sain hankittua kannettavan mallin. Laitamme sen veneeseen.
Ehkä sitä voi käyttää Espanjassakin.
En ehkä halua tietää, mistä saitte tämän.
Katsotaan, saammeko sen toimimaan.
Mistä opitte tällaista? - Isälläni oli radiokorjaamo.
Sitten saksalaiset takavarikoivat sen.
Kertokaapa yksi asia, André. Miksi teette kaiken tämän?
Ruoka, vaatteet, suoja, lääkkeet. Turvallinen kuljetus Espanjaan.
Ja vielä tämäkin.
Radioita ei ole helppo saada. Riski on teille iso.
Onhan minun kysyttävä. Miksi?
Koska Juliet pyysi.
André, miksi ette koskaan puhu perheestänne?
Koska he eivät ole puhuneet minulle seitsemään vuoteen.
Ymmärrän.
1938 olin pienen seurakunnan pastorina Alsace-Lorrainessa.
Ikuiseksi häpeäkseni... Kun natsit nousivat valtaan -
päätin olla puhumatta Reichskirchea vastaan -
vaikka tiesin sen olevan paha ja kerettiläinen.
Mutta vaimoni Camille -
joka oli kaunis ja täynnä vakaumusta, kieltäytyi olemasta vaiti.
Hän puhui totuutta, ja minä yritin vaientaa hänet.
Hän halusi oikeutta. Halusin vain, ettei mikään muutu.
Sitten eräänä sunnuntaiaamuna...
kirkkoon marssi väkijoukko.
He veivät hänet pois.
Minut hakattiin, seurakuntani vietiin. Minut uhattiin tappaa.
Siitä minulle jäi tämä pieni muisto.
Lähetyksiä on jatkettava.
Rohkeutta. - Kyllä.
Herra, anna äänesi johdattaa minua.
Näytä vanhurskauden tie, niin valitsen sen. Aamen.
Anteeksi poissaoloni, rakkaat ystävät. Olen kunnossa.
Sanottavaa olisi paljon, mutta joudun puhumaan lyhyesti.
Vihollinen toivoo kärsimyksen musertavan meidät -
mutta se on vain lähentänyt meitä toisiimme.
Vihollinen toivoo kärsimyksen murtavan meidät -
mutta voimme voittaa ja me voitamme.
Tasa-arvo ja veljeys.
Pysykää turvassa, ystäväni. Luoja meitä varjelkoon.
Signaali tulee kaupungin ulkopuolelta. Saimme suunnan.
Auto kenttävarustukseen. Seuraamme Jacquesia ja nappaamme hänet.
Ota yksi kortti. - Mikä kortti tahansa, vai?
Työnnä kortti pakkaan. Minne vain.
Kertoisitko, mikä korttisi oli? - Herttasotamies.
Loistava valinta. Onnekseni hyvin helppo minulle.
Kuinka teit tuon?
Hieno temppu. Oikein hieno.
Yanko! Mitä olen sanonut laiskottelusta korttipakan kanssa?
Häiritset muiden työntekoa. Kaikki takaisin töihin!
Anteeksi. Kuinka voin auttaa? - Olen Friedrich Dollman.
Olette varmaankin Mignonette. Olen kuullut teistä paljon.
Isänne kertoi, että opiskelette Beau Soleilissa.
Opiskelin kyllä. Tulin käymään täällä.
On ilo tavata teidät. - Vaimonikin opiskeli siellä.
Olen kuullut, että rehtori on yhä sama. Mikä hänen nimensä olikaan?
Nainen, jonka kasvot saavat ihmiset järkyttymään.
Kai hän on edelleen siellä? Madame...
Madame Bluette Ferrigan. - Tietenkin.
Mignonetten mukaan hän ei näytä päivääkään yli satavuotiaalta.
Kenraalieversti Dollman. Tämäpä oli miellyttävä yllätys.
Hienoa, että saitte tavata pienen kukkaseni.
Olet ollut tuhma. Piileskelet täällä minulta.
Voiko minua moittia siitä? Maisemat ovat upeat.
Tiesin, että tämä kartano olisi täydellinen lahja sinulle.
Hyvin anteliasta.
Ottaisimmeko drinkit työhuoneessani?
Talo on todella kaunis. Rakastat varmasti sitä.
Missä konjakki on? Annoin sinulle neljä pulloa.
Viimeksi joimmekin Champenois'ta. Sulje ovi.
Anteeksi, että tulin yllättäen, mutta muut alkavat huolestua.
Vain yksi talletus kuukauden aikana. - Olen pahoillani.
Olen sairastellut, ja lääkärini ehdotti meri-ilmaa. Se auttaa.
Talletukset voi tuoda maanantaiaamuna, niin...
Ei, se on liian myöhään. Tulemme illalliselle huomenna.
Sovitaanko kello 21?
Loistavaa. Kerro tyttärellesi, että odotan hänen näkemistään.
Rouvani haluaa varmasti kertoa hänelle koulumuistojaan.
Tietenkin.
Huomisiltaan.
Talletukset?
Järjestämme huomenna illalliskutsut.
Oliko tämä paikka lahja natseilta?
Sillä ei ole merkitystä. - Valehtelitko?
En. - Mitä kuljetat niille hirviöille?
Olen heidän pankkiirinsa. Talletan rahaa heidän puolestaan.
Muu ei kiinnosta minua. - Mistä luulet rahojen tulevan?
Tarjoan neutraalisti palveluksiani. Autan juutalaisiakin.
Ja meidän pitää auttaa sinua! - Teidän on pidettävä roolinne.
Jotta he rikastuisivat, niinkö? - Ei, vaan jotta jäisitte eloon!
Jos pakenette nyt, emme saa teitä ulos maasta.
Olen pahoillani.
Jacques, hän valehtelee. Ei hän aio auttaa meitä.
Voisimmepa ottaa veneen. - Jos lähdemme, hänet hirtetään.
Meidän kaikkien on selvittävä -
ja rahtilaiva on paras mahdollisuutemme päästä pois.
Jos teemme tämän, Juliet ei saa olla osallinen.
On pakko. Friedrich odottaa häntä. - Hän ei ole tyttärenne!
Käytännössä hän on sitä nyt.
Jos emme ole huomenna uskottavia, kuolemme kaikki.
En voi sallia sitä. - Hänen on istuttava siinä pöydässä.
Liian vaarallista. - Isä.
Juliet, olen pahoillani. Tarvitsen sinut huomenna illallispöytään.
Jos kenraalieversti epäilee jotain, olemme hengenvaarassa.
Hän voi esittää sairasta huoneessaan, kunnes kumppaninne lähtevät.
Isä, pystyn tähän. - Tiedän sen, kulta, mutta...
En halua, että teet sen. - Mutta minä haluan.
Se on turvallisinta meille. Luotan sinuun kaikessa, isä.
Luota sinä nyt minuun. En tuota sinulle pettymystä.
Sittenhän asia on sovittu.
Savuke? - Kiitos.
Entä te? - En polta.
Edellisestä onkin tovi.
Tunnetteko Raamatun kertomuksen Laodikean kirkosta?
En tunne.
Jumala rankaisi heitä heidän neutraaliutensa takia.
Koska he eivät olleet kuumia eikä kylmiä -
hän sylkisi heidät ulos. Me ihmiset emme ole yksiulotteisia.
Voimme olla hyvän puolesta taistelevia leijonia -
tai toisissa tapauksissa teuraslampaita.
En ole koskaan ollut kovinkaan leijonan kaltainen, Jacques.
Herbert, en odottanut sinua.
En voi ikävä kyllä jäädä. Toin vain talletuksen.
Jorn vie sinut työhuoneeseen. - Seuratkaa minua.
Wilhelm, hauska nähdä sinua.
Trisha, aina yhtä ihastuttavana. - Salkkunne, herra.
Evelyn. - André.
Heil Hitler, kenraalieversti. - Heil Hitler.
Etsin André Eerikäistä. - Minkä takia?
Valitettavasti Gestapon asioissa, kenraalieversti.
Hyvä on.
Monsieur Eerikäinen on sisällä. Voin esitellä teidät.
Werner, jäisitkö vartioimaan varusteita?
André. - Friedrich, tervetuloa.
Ja ihastuttava vaimosi. On ilo tavata jälleen.
Ystäväsi, Friedrich? - Kapteeni Jäger on virka-asioissa.
Hyvää iltaa. Anteeksi häiriö -
mutta alueelta on havaittu luvattomia radiolähetyksiä.
Selvitän niiden lähdettä. - Johtavatko jäljet Andréen?
André, minne olet kätkenyt juutalaiset?
Ullakolle. - Kas niin.
Näen, että teillä on vieraita.
Olette ajaneet kaukaa. Jääkää illalliselle, olkaa hyvä.
Kiitos.
Suurenmoinen.
Montaigne, eikö niin?
Olemme valmiit demonstraatioon. - Montako sukupolvea siihen menee?
Kolme tai neljä sukupolvea, sukulinjan puhtaudesta riippuen.
Konrad Stubbendorf. Kaksi kultaa 1936 hevosensa Freyn kanssa.
Hei.
Ilo tavata teidät. - Kaupungilla puhutaan teistä paljon.
Siksi viihdynkin niin hyvin rannikolla.
Mignonette, kerro lisää Beau Soleilista.
Missä asuntolassa asut?
Hienot näkymät kukkuloille. - Tiedänkin sen talon.
Yritän saada hänet keskittymään kouluun.
Hyvät naiset ja herrat, käykää illallispöytään.
Haluan aloittaa kiittämällä isäntäämme Andréa.
Olet monin tavoin voimavara Kolmannelle valtakunnalle.
Malja ystävällemme André Eerikäiselle.
Onko alkuruoka valmiina? - On, voit ruokkia eläimet.
Kapteeni, kertokaa etsimästänne radiosignaalista.
Lähettäjä on jonkinlainen Jumalaa siteeraava propagandisti.
Mitä tiedätte hänestä? - Huuleni ovat sinetöidyt. Kiitos.
Talonne on ihastuttava.
Afäärit valtakunnan kanssa tuottanevat hyvin.
Friedrichin pitäisi vaihtaa ammattia elääkseen näin loisteliaasti.
Minäkö pankkiiriksi? Ei, sillä alalla on liikaa juutalaisia.
Kuinka monta tunsitte ennen sotaa, monsieur Eerikäinen?
Olettehan pankkiiri. - Melko montakin.
Sen on täytynyt olla kamalaa.
Itse asiassa he ovat taitavia työssään.
On myönnettävä, että kilpailun poistuminen on hyvä asia.
Tohtori Astor kertoi kiehtovasta ajatuksestaan -
parantaa alempiarvoisten...
Mistä he puhuvat? - Et halua tietää.
Kuulostaa monimutkaiselta. - Eläinjalostustahan se on.
Sitä se olisi, jos puhuisimme eläimistä.
Mistä muustakaan? Kasveistako?
Ihmisistä.
Antakaa minun selittää.
Juutalaiset, slaavit -
mustalaiset, vammaiset ja seksuaalisesti rappeutuneet -
ovat tuomittuja geneettiseen kohtaloonsa.
Emme ehkä voi auttaa näitä yksilöitä, mutta autamme heidän lapsiaan.
Absurdia. - Päinvastoin, se on huolenpitoa.
Minne menet?
Islanninhevosen ja perunpason risteyttäminen-
tuotti modernin saksalaisen aegidienbergerin.
Voimme jalostaa näistä onnettomista jotain jalompaa, arjalaisempaa.
Mitä mieltä olette, monsieur Eerikäinen?
Olen ikävä kyllä allerginen hevosille.
Olen pankkiiri, en poliitikko. - Älä ole noin vaatimaton.
Moni meistä tässä pöydässä on tärkeä sotaponnisteluille.
Eikä se ole vain politiikkaa. Puhumme tieteestä.
Kai teillä on mielipide tieteestä? - Se on tuomittu epäonnistumaan.
Kohteet eivät suostuisi siihen. - Eivätkö edes valtion pakottamina?
Mielestäni valtion voimalle on parempaakin käyttöä.
Kuten sodan voittaminen. - Kenen uskotte voittavan sodan?
Me sen voitamme.
Tietenkin voitamme! Ja voittaja saa sotasaaliin.
Mitä aiot tehdä? - Tapan heidät kaikki.
Hyvä.
Väistä! Tämä olisi pitänyt tehdä kauan sitten. Tapan heidät.
Heidän geeninsä ovat saastuneet neljä tai viisi sukupolvea sitten.
Tapan heidät kaikki! - Lopeta!
Tapan koko porukan! - Anna se tänne!
Tapatat meidät kaikki! - Mene. He alkavat epäillä.
Lopeta! - Olet järjiltäsi.
Minusta tämä on kiehtovaa. - Tuskinpa edes kuuntelit.
Lisää viiniä!
Onhan se parempi ratkaisu kuin vain tappaa heidät.
Juuri sitä ehdotan. - Tuskinpa saatte vakuutettua häntä.
Miksi haluatte löytää ratkaisun näille rappeutuneille?
Koska se on rakastavaa. Emme syytä koiraa sen koiruudesta.
Ei, koulutamme sitä ja teemme siitä paremman.
Jos jalostamme näitä onnettomia oikeilla sukulinjoilla -
ja opetamme heille aikamme tieteelliset totuudet -
ja muistutamme velvollisuudesta Saksalle ja ihmiskunnalle -
saamme heistä tuottavia yhteiskunnan jäseniä.
Ei, se ei onnistu. Heidän olemassaolonsa ei tuota.
Voiko ihmistä syyttää geeneistään? - Hirtämmehän pedofiilitkin.
Eivätkö ne rikokset ole geenivirheen syytä?
Ehkäpä. - Onko "Der Untermensch" tuttu?
Ali-ihminen? En ole lukenut sitä.
Tietänette, ettei Führer ole tyytyväinen integraatioyrityksiin?
Ali-ihminen on ihmiskunnan suurin vihollinen.
Se on karsittava laumasta. Eikö tämä ole tieteellinen tosiasia?
Astuttaisitteko saksalaisen tamman ponilla tai muulilla?
Ponin jälkeläiset eivät ole sotahevosia!
Ali-ihmiset on tuhottava! - Olen samaa mieltä.
Itse asiassa veljenpoikani johtaa tuhoamisryhmää -
läheiseen Ramatuellen kylään -
jossa piileskelee vastarinnan jäseniä ja rappeutuneita.
Kylä puhdistetaan molemmista auringonnousuun mennessä.
Ja puhdistamisella tarkoitatte murhaamista, niinkö?
Vain ihmisiä voi murhata.
Haluan vaihtaa puheenaihetta. Tämä on järkyttänyt tytärtäni.
Kovin sveitsiläistä.
Olkaa hyvin varovainen sen suhteen, kumman puolella olette sodassa.
Isäntämme kysyi kesäkouluelokuvasta. Loistava komedia.
Onko kukaan nähnyt sitä? Se on valtavan hauska.
Jacques.
Tee se. - Mene.
Sinun on varoitettava kylää.
Minulla on tärkeä tiedote kaikille kuuntelijoille.
Jos asutte Ramatuellessa, evakuoitukaa välittömästi.
Saksalaiset tuhoavat kylän vastarintataistelijat ja juutalaiset.
Evakuoikaa välittömästi. Toistan, välittömästi!
Onnittelut vielä kerran.
Herra tohtori. - Tohtori?
Tulkaa aamulla toimistolleni. Minulla on muutamia kysymyksiä.
Kiitos viihdyttävistä illallisisista.
Eintopf oli mukava muistutus isänmaasta.
Mukavaa, että viihdyitte.
Onnea tutkintaanne. - Kiitos.
Kiitos taas kerran ihanasta illasta.
Pysy turvassa, ystäväni.
Mitä sanoitte?
Toistan. Jos olette Ramatuellessa, paetkaa.
Saksalaiset lähettävät kylään tuhoamisryhmän.
Miksi signaali on noin voimakas? - Olemme hyvin lähellä.
Mitä sanoittekaan äsken?
"Pysy turvassa." - Erikoinen sanontatapa.
Kuuletteko sen usein? - Mitä?
Kaikki sanonnat tulevat jostain. - Niin se varmastikin on.
Henkilökuntanne on kirjavaa, monsieur Eerikäinen.
Matkustelen paljon. - Pidätte ulkomaalaisista.
Töykeää, kapteeni. Menkää asiaan.
Onko se varma?
Selittäkää sananne, kapteeni. - André ja minä juttelemme vähän.
Otammeko lasilliset työhuoneessani? Minulla on hienoa konjakkia.
Otan mieluusti lasillisen. - Kultaseni? On aika lähteä kotiin.
Vain muutama kysymys.
Teidän jälkeenne.
Piiloon! Nyt heti!
Kaikille kuuntelijoille. Jos asutte lähellä Ramatuellea -
varoittakaa asukkaita. Välitön evakuointi!
Lasillinen, kapteeni? - Kiitos, mielellään.
Missä hän on, monsieur Eerikäinen?
Kuka?
Tiedän, että hoidatte mahtimiesten talousasioita -
ja palveluksianne arvostetaan. Niinpä minäkin arvostan niitä.
Antakaa minulle Jacques, niin annan teidän jatkaa palvelusten tekemistä.
Konjakkia.
Prost.
Hyvää vuosikertaa.
Kiireinen tiedote Ramatuellen asukkaille.
Tuhoamisryhmät pitävät teitä ali-ihmisinä.
Minä sanon, paetkaa niiltä hirviöiltä!
Seis!
Ovi auki.
Sisään.
Tervetuloa. Hauska nähdä. Peremmälle vain.
Mitä olette tehneet hänelle? - Ei, ei.
Pitäkää kätenne erossa hänestä!
Kiitos, Werner. Sulkisitko oven?
Puhuimme isäsi kanssa lojaaliudesta. Eikö niin, André?
Haluan vain yhden vastauksen. Sen jälkeen hän voi mennä.
Missä Jacques on?
Werner.
Missä Jacques on?
Teidän on evakuoitava...
Missä Jacques on?
Missä... Jacques... on?
Pahus.
No, ainakin tiedän nyt, kenelle olette lojaali.
Werner.
Onko savuketta? Tekee mieli henkosia.
Ei.
Mitä teen henkilökunnalle? - Tapa heidät.
Tuo tyttö kuulusteltavaksi.
Sinä. Nouse seisomaan.
Jumalan tähden. - Isä!
Isä!
Verenvuoto on saatava loppumaan. - Hänet on vietävä pois. Auttakaa.
Ei. Lähtekää ilman minua. - Mitä me teemme?
Emme voi jättää häntä! - Se mies tulee kohta.
Bertrand, Agnes... Pitäkää huolta hänestä.
Kuin omasta tyttärestämme. - Ei!
Juliet... - En voi jättää sinua!
Kuuntele minua. - En voi jättää sinua.
Tämä Klaus ei kaihda mitään, ennen kuin saa minut kiinni.
Suojelen sinua. Ymmärrätkö? - Ei. En jätä sinua.
Kuuntele.
Tänä iltana pieni tyttöni katsoi vihollista suoraan silmiin -
eikä antanut periksi.
Olet perinyt äitisi rohkeuden. En voisi olla ylpeämpi sinusta.
Mene nyt. - Ei!
Jorn, vie heidät täältä.
Meidän on mentävä. - Ei!
Nopeasti! Takaovesta.
Tule.
Ramatuelle, rukoilen turvallisuutenne puolesta.
Jos ette ole vielä lähteneet, evakuoitukaa välittömästi.
Pelkään pahoin, että tämä lähetys on viimeiseni.
Haluan käyttää sen monimutkaisen miehen muisteluun.
Olen elänyt hetken André-nimisen miehen suojeluksen alla.
Andrén ei olisi tarvinnut ottaa minua suojiinsa -
tai tehdä mitään hyväkseni.
Välillämme ei ollut perhesiteitä -
eikä kunniavelkaa. En olisi voinut maksaa hänelle.
Hänellä ei ollut mitään syytä ottaa minua suojiinsa.
Paitsi tärkein syy kaikista.
Se oli oikein tehty.
Ja se hyvä teko maksoi hänen henkensä.
"Suurempaa rakkautta ei ole", sanoi Kristus.
Tällä hetkellä ymmärrän ne sanat paremmin kuin koskaan aiemmin.
Haluan jättää teidät...
Edna St. Vincent Millayn runon myötä.
Se oli vaimoni lempiruno, ja olen saanut siitä suurta rohkaisua.
Nyt haluan välittää sen saman siunauksen teille.
"Kynttiläni palaa molemmista päistä."
"Se ei kestä koko yötä."
"Mutta oi, viholliseni. Oi, ystäväni."
"Sen valo on ihana."
Tajuan nyt, etten ole koko aikana kertonut teille koko nimeäni.
Nimeni on Jacques Christofferson.
Odotan innolla tapaavani teidät kaikki -
näkymättömät veljeni ja sisareni.
Kauan eläköön Ranska.
Kauan eläköön vapaus, tasa-arvo ja veljeys.
Pysykää turvassa, ystäväni. Luoja meitä varjelkoon.
Täällä puhuu kapteeni Klaus Jäger Gestaposta.
Jacques Christoffersonin ääni on vaiennut ikiajoiksi.
Jacques?
Jacques? Oletko siellä?
En tiedä, kuuletko meitä, mutta pelastit meidät.
Nimeni on Theo, ja olen Ramatuellesta.
Isä, pystyn tähän.
Tiedän, mitä teen. Ei minulla ole hätää.
Seurassani on muitakin, jotka haluavat kiittää sinua.
Kantakoot heidän äänensä taivaaseen. Luoja meitä varjelkoon!
Hans von Dohnanyi oli aviomieheni. Olen hänen leskensä Christel.
Jacques antoi minulle toivoa. Aion jatkaa.
Luotan sinuun kaikessa, isä. Luota nyt minuun tässä.
En tuota sinulle pettymystä.
Henryk Dobrzanski kuoli sotilaana taistellen natseja vastaan.
Suremaan jäi hänen poikansa. Luoja meitä varjelkoon.
Tänä iltana pieni tyttöni katsoi vihollista suoraan silmiin -
eikä antanut periksi.
Jacques'n takia taisteluni jatkuu. Luoja meitä varjelkoon.
Oliver Bernas'lta jäi vaimo ja neljä lasta.
Luoja meitä varjelkoon. - Olen yksin. Jacques antoi toivoa.
Jatkan taistelua. Luoja meitä varjelkoon.
- Luoja meitä varjelkoon.
Jacques Christofferson oli toivon ääni.
Häntä jäivät kaipaamaan hänen kuuntelijansa ja perheensä.
Agnes.
Bertrand.
Yanko, Jorn ja hänen tyttärensä Juliet.
Ei, ei, ei!
Me jatkamme. Luoja meitä varjelkoon.
Henri Rousseau, kaatui Verdunissa.
Kaipaamaan jäi hänen poikansa, komisario Gerard Rousseau.
Luoja meitä varjelkoon.
.::TWA - Your Source Of Quality!::.
Suomennos: Timo Hirvola Iyuno-SDI Group