Juni 1940. Britene evakueres, og Frankrike overlates til tyskerne.
I Frankrike innsettes Vichy-regimet som styres av nazistene.
Desember 1941. De fleste mangler mat, varme og medisiner.
Regjeringen har begrenset reising, informasjon og møtefriheten.
Mars 1942. Radioen viser seg å være et effektivt våpen.
Lederne påvirker hjerter og hjerner med taler og propaganda.
August 1942. Vichy-politiet og Gestapo-
-bedriver klappjakt på sendere.
I tyranniets skygge våger en stemme å holde håpet i live.
God kveld, mine venner. Jeg ber for at dere har det bra.
I kveld feirer vi vårt treårsjubileum.
I tre år har vi dukket for, unngått og lurt nazistenes onde imperium.
I tre år har jeg hatt det privilegiet å være deres stemme i mørket.
Vi, utlendingene, jødene, de svake og de skrøpelige-
-jages alle sammen. Tro ikke noe annet.
Stedene vi før bodde på, byene vi en gang kalte hjem...
har vendt seg mot oss.
Bygninger, hager og skoler.
Alle de velkjente stedene er nå farlige og fremmede.
Dette er fiendtlig territorium.
Men dere er ikke alene i denne kampen.
Det fins andre der ute i samme situasjon.
De deler deres byrder og gleder seg over deres seiere.
De holder håpets flamme i live.
Husk å holde deres veker trimmet, for snart forsvinner mørket, -
-og det er vår plikt å sørge for at lampene brenner.
Nei, du er ikke alene.
Alt mørke i verden kan ikke slukke lyset fra ett eneste stearinlys.
Ta vare på dere selv, mine venner.
Gud være med oss.
August 1943 Lyon i Frankrike
Alex Diuo, vi pågriper deg.
Dette er min etterforskning, kaptein.
Jeg har brukt mye tid på den.
Du har ikke klart å komme noen vei.
Jeg overtar etterforskningen, inspektør.
Vent utenfor.
Han har fortalt alt han vet om stemmen.
Det vil si ingenting. Han er helt ubrukelig.
God kveld, mine venner. Jeg ber for at dere har det bra.
Takk, inspektør.
Din skitne kollaboratør!
Vår sak er den samme i dag som den var i 1940. Overlevelse og motstand.
- Vet du hvem jeg er? - Fienden har ikke beseiret oss!
Tross håpløse odds, -
-har vi holdt verdighetens fane høyt, og det skal vi fortsette å gjøre.
Jeg er kaptein Klaus Jäger ved Gestapo.
Du er en løgner.
Ta vare på dere selv, mine venner. Gud være med oss.
Den som sender, heter Jacques.
Endelig! Yanko kom hjem for en time siden.
Kanskje for 30 minutter siden.
En riksmark! Flott.
- Du stjal den vel ikke? - Jeg fant den.
Bidraget ditt er for lite.
- Min inntjente lønn, mener du? - Det er for lite!
- Dette holder ikke! - Riksmarken er verdt minst tre brød!
- Hva krangler dere om? - Hun tilbakeholder penger.
Demp dere.
- Hva er dette for en riksmark? - Jeg fant en under et bord.
Hvis mynten går til innkjøp av id-papirer, -
-kompenserer den forskjellen. Ikke sant?
Bra.
Ok, nå prøver vi å få litt søvn. Vi trenger det.
Yanko, slukk stearinlysene.
Jeg beklager det med pengene.
Jeg hater dette loftet.
- Kommer du i tide? - Ja.
Juliet, vent!
Jeg trenger et nytt vakuumrør. Du vet hvor de er.
Sjekk at det nye ikke er ødelagt.
Ikke bli for lenge, og lås døra bak deg.
Far, jeg vet hva jeg må gjøre. Jeg fikser det.
Pass på deg selv.
Hei.
Hei. Hei.
Jeg sa hei, mademoiselle! Jeg heter Alfred. Hva heter du?
Jeg beklager, min herre. Jeg må ikke komme for sent igjen.
Hei.
Jeg trodde ikke at du fikk komme for sent.
Ingen får være her nede.
Hva er dette?
Stopp!
Avskjær henne.
Holdt!
Kom ned!
Stopp!
Løytnant? Kan jeg hjelpe deg?
En ung jente, ca 18 år. Har du sett henne?
På kontoret mitt? Nei.
Spis, du. Ikke bry deg om meg.
Unnskyld meg, løytnant. Generalobersten kommer straks.
Var det noe mer?
Nei. Jeg ber om unnskyldning, sir.
Kom ut, er du snill.
Jeg heter André.
Hva heter du?
Camille.
For et fint navn.
Hvorfor flykter du, Camille?
Det er best at jeg går.
Vent.
Takk.
Dette er et lager. Vi visste ikke at det var radioutstyr her.
Hvor er jenta?
Hun har ikke kommet på jobb siden.
Sier du det?
Hvor bor hun?
Jeg vet ikke.
Hun sa at hun bor hos sin tante.
Nær Parc Blandan.
Men ifølge jentene, går hun alltid mot Rue Bancel når hun går hjem.
Takk, monsieur Manuel.
Pågrip ham. Han er enten en tosk eller en forræder.
Kaptein? Kaptein?
Kaptein, jeg kan vel få...
Kaptein!
- Juliet. - Hva gjør du her?
- Du kom ikke hjem. Hva har skjedd? - Jeg er uskadd.
Du blir nødt til å forklare.
Agnes.
Juliet, hva har skjedd?
"Herren er min hyrde. Meg skal intet fattes."
"Han lar meg hvile på grønne enger."
Bertrand, stopp, er du snill.
Slutte med hva da?
"Han fører meg på rettferdighets stier for sitt navns skyld."
"Om jeg vandrer i dødsskyggens dal." Bertrand, vær så snill! Vi ber.
Ok, jeg skal slutte. Helt og holdent.
For nå drar vi. Agnes, våkne. Vi drar.
- Hvor skal vi? - Hvor som helst.
- Vi kan ikke. Dette er hjemmet vårt! - Bertrand, hør på din kone.
Jeg må forlate dette gudsforlatte landet!
- Hvis vi blir, kommer vi til å dø. - Bertrand, vi har jo en plan.
Er dette planen vår? Vil fire franc holde til nye id-papirer?
Nei.
Vi må holde oss til planen. Vi sitter i samme båt.
- Gjør vi? - Vi gjemmer oss alle sammen.
Uansett hvor vi drar, hva vi sier eller gjør, kan vi ikke gjemme oss, -
-men hvis dere bare tier, er dere frie som fugler.
Vil dere ikke bo her, kan dere dra og bli pågrepet som alle andre jøder.
- Juliet! - Hvordan våger du?
Du går for langt.
Gjør hun, Jacques?
Ditt folk trenger ikke å ha på dere slike.
Det er flere hundre Jacques i byen. Hvordan skal vi finne den rette?
- Heil Hitler. - Heil Hitler.
- Har du triangulert signalet ennå? - Dessverre ikke, kaptein.
Vi har avgrenset området, men sendingene er for korte.
Det er flere tusen som bor i det området.
Signalet har vel blitt målt?
Hvis det er sterkt, må de ha en stor antenne.
Kaptein, det er Berlin.
Ja, major?
Ja, etterforskningen går framover.
Folk i landsbyen har ikke vent seg til metodene våre ennå, -
-men det kommer de til å gjøre, major.
Det lover jeg. Takk.
Er alt i orden, kaptein?
Hvorfor følger du føreren?
- Det er ingen test. Svar! - Ja, kaptein.
Når jeg hører ham snakke, svulmer hjertet av stolthet.
Jeg føler at jeg må handle og følge ham.
- Å etterligne? - Ja.
Denne mannen har samme effekt på fiendene våre.
De gjør enda hardere motstand, siden hans ord hisser dem opp.
Undervurder aldri den kraften.
Historiens løp har forandret seg før av feil setning til riktig tidspunkt.
Jeg vil at du avmerker hver store antenne i byen på dette kartet.
Inspektør, ring ordføreren. Forhør alle Jacques i denne byen.
Vi hviler ikke før denne mannen er tatt. Er det oppfattet?
Sett i gang.
Den siste vinen.
Vi skal begge stå foran vår herre.
Fader vår, du som er i himmelen. La ditt navn holdes hellig.
Komme ditt rike. Skje din vilje, som i himmelen så også på jorda.
Gi oss i dag vårt daglige brød, og forlat oss vår skyld...
Januar 1944 Lyon i Frankrike
Feberen hennes har steget.
Hva tror du at aspirin koster på det svarte markedet?
Mye mer enn dette.
Her. Kjøp medisiner, tepper, noe å lage suppe av... Noe varmt.
Vær så snill.
Vi skal gjøre vårt beste.
Hei, mine venner. Jeg ber for at dere har det bra.
Ofte sliter vi med følelser av hjelpeløshet.
Vi sitter fast i nødens kjever-
-og må stole på andre for å overleve.
Vil maten holde til familien? Hvor lenge må vi holde ut?
Men når jeg deler deres smerte, ber jeg om at dere deler min oppmuntring.
Det fins håp, kjære venner, og hvorfor ikke?
Hvis vi deler på oss, øker sjansen for å finne medisin.
Det er ikke lett å finne medisin.
Vi må forsøke.
Kjøp medisin, jeg kjøper mat.
Hvert ord av trøst og oppmuntring-
-og hver forhåpning om forbedring er et lys i mørket.
Vi må alle gjøre det vi kan, uansett hvor smått det er.
Når lyset avtar, -
-må vi strekke ut hånden til dem gud har sluppet inn i livet vårt.
Ta vare på dere selv, mine venner. Gud være med oss.
Ja, eiendommen er makeløs, Friedrich. Jeg har ikke vært på gjenvisitt ennå.
Jeg ville fortelle at vi skal forvalte midlene.
Maleriet også. Jeg tar det med til Zürich neste uke.
Bra. Ok.
Flott, Friedrich. Ok. Ha det, Friedrich.
Unnskyld at jeg forstyrrer. Denne jenta sier hun er niesen din.
Hun heter Camille.
Hvor er manerene mine? Du fryser. Slå deg ned ved peisen.
Datteren min fryser alltid, så vi setter den beste stolen ved peisen.
Det er mange uker siden vi møttes. Er alt vel?
Vi...
- Nei. - Ikke?
Vennen min er syk og trenger medisiner.
- Hva feiler det henne? - Hun har hoste og feber.
Hun blir verre for hver dag som går.
Vent her.
Jorn?
Assistenten min henter medisinen.
Det kan ta hele dagen, men du må gjerne bli her-
-og drikke te med meg.
Slå deg ned, Camille.
Juliet.
Jeg heter Juliet.
Juliet.
Vent her. Jeg kommer tilbake og henter den andre kassa.
Juliet!
Far?
- Hva har skjedd? Hvor ble det av deg? - Denne mannen kan hjelpe oss.
Hvem er du? Hva vil du?
Jeg heter André Eerikainen.
- Er du tysk? - Sveitser.
- Hva vil du? - Vi kommer med mat og medisiner.
Juliet, hvem er han?
Vær stille!
Sett den der.
Vi må vekk herfra!
Far!
Kom igjen.
- Kom igjen. - Agnes...
- Vi går sammen. - Bare gå.
Du blir med oss.
Du må hjelpe oss.
Nei, det må jeg ikke.
Vær så snill! Vi trenger hjelp.
Februar 1944 Den franske rivieraen
Takk for hjelpen. Her får dere litt ekstra for at det gikk fort.
Juliet.
Medisin, min herre.
Kanskje vi skal presentere oss. Jeg heter André, som dere vet.
Dette er min assistent Jorn.
Dette er Yanko, Agnes og Bertrand.
Dette er min datter Juliet. Jeg heter Jacques.
Jeg tror at jeg snakker for oss alle når jeg sier takk.
Du tok en enorm risiko da du tok oss med til ditt statelige hjem.
Vi blir her i natt. I morgen avgjør vi hva vi skal gjøre med dere.
Nå foreslår jeg at dere tar et bad.
Vi har en tradisjon. Når jeg og familien drar ut på landet, -
-spiser vi alltid ost, vin og brød.
De er riktignok ikke her, men jeg vil likevel fortsette den tradisjonen.
Velsign oss, herre. Vi takker deg for dette fristedet, -
-denne familiens kjærlighet og vår verts mot.
Velsign oss når vi spiser dette måltidet.
- Amen. - Amen.
Gjør oss selskap, er du snill.
Salud.
Vi tok flere familier i razziaen. De forhøres i dette øyeblikk.
Dette kommer vel ikke til å stoppe deg, Jacques?
Dette føles deilig. Sola i ansiktet...
Takk for lånet av klærne.
De er en anelse store.
- Agnes ser frisk ut. - Ja. Takket være medisinene.
Hvorfor radiosendingene?
- Tilhører du motstandsbevegelsen? - Nei, jeg bare... sender iblant.
- Hvem er lytterne? - Hvem som helst.
Motstandsbevegelsen, kanskje.
Jeg vet bare at det er andre som må få vite at de ikke er alene.
Vi må holde fast ved håpet.
Det er lett å gå seg vill hvis man er alene i mørket.
Bertrand mener at det er meningsløst. Ingen hører.
Kanskje Bertrand er den som trenger budskapet ditt mest.
Fiendtligheten er hans rustning mot en verden som hater ham.
For ham og Agnes er ikke spørsmålet om de blir tatt, men når.
- Hva vil dere gjøre med oss? - Det går et lasteskip til Spania.
Papirene vil ta en stund.
Takk for vennligheten.
Nå?
- Har du bestemt deg? - Ja.
Jeg er redd for at folk skal bli mistenksomme.
Det er mange munner å mette. Jeg handler tre ganger så mye nå.
Jorn...
Du er en ganske dårlig kokk, og som du ser, er det støv overalt.
- Ugresset har overtatt hagen. - Herre?
Vi trenger mer personal.
Kjempefin!
Jøye meg!
- Du er kjempefin. - Liker du uniformen?
Tankskipet legger til to km utenfor kysten. Dere må ro ut til det.
Hva heter Bertrands og Agnes' datter?
Ruth. Hun spilte cello med Agnes i symfoniorkesteret.
- Hvor er hun nå? - De sendte henne til Amerika.
- Det må ha vært vanskelig. - De brukte alle pengene sine.
Far, er den ikke fin?
Ja, kjempefin.
Og alle disse.
Du er for sjenerøs, André.
Kjempefint.
- Noe nytt om reisearrangementet? - Ikke ennå.
- Liker du dem? - Ja.
Jeg må gå tilbake. Juliet?
Agnes trenger hjelp på kjøkkenet når du er ferdig her.
- Han er seg ikke lik uten radioen. - Han virker faktisk litt forvirret.
Som en pastor uten prekestol.
Jo raskere vi drar, desto raskere kan han begynne å sende.
Vil du dra?
Den var Mignonettes favoritt.
En evighet. Ta vare på dere selv, mine venner.
Dere er ikke alene.
All verdens mørke kan ikke slukke lyset fra ett eneste stearinlys.
- Ta vare på dere selv, mine venner. - Nå holder det, Werner.
Nå holder det. Vi hører på litt musikk i stedet.
- Liker du Wagner, inspektør? - Jeg liker musikk.
Jeg elsker Wagner.
Jeg kjempet i den store krigen. Jeg var løytnant.
Ved slaget om Verdun-
-skulle vi knekke franskmennene i et enormt angrep.
Far falt ved Verdun.
Kommandanten spilte dette stykket for oss.
Før vi stormet fra skyttergraven.
Han snakket til oss om Tysklands storhet.
Om hvor ubetydelige livene våre var sammenlignet med fedrelandet.
Jeg ble fylt med lidenskap. Plutselig forsto jeg min hensikt.
Jeg stormet fram...
men kameratene mine var ikke like besluttsomme.
De brydde seg bare om seg selv.
Jeg løp fram alene.
Jeg ble tatt til fange.
Jeg ble torturert.
Jeg ble latterliggjort av mindreverdige mennesker.
Hvis ikke brødene mine hadde vært så svake...
Hvis de hadde stormet fram ved min side...
hadde vi ikke tapt slaget.
Ikke krigen heller.
Nå har vi radioen hans.
Nå kommer vi aldri til å kunne spore ham opp.
Dere franskmenn må alltid gi opp.
Undervurder aldri min besluttsomhet, inspektør.
Denne burde fungere som antenne. Den har en rekkevidde på over 50 km.
Er det sant? Imponerende... Takk, Jorn.
- Takk ham. - Takk.
Jeg klarte å skaffe en portabel modell. Vi legger den i båten.
Kanskje du kan bruke den i Spania.
Jeg vil nok ikke vite hvor du fikk den fra.
Vi ser om vi kan få den i gang.
- Hvordan lærte du dette? - Far hadde et radioverksted.
Før tyskerne konfiskerte det.
Si meg en ting, André. Hvorfor gjør du alt dette?
Mat, klær, beskyttelse, medisiner, overfart til Spania...
Og nå alt dette.
Sånne er ikke lette å finne. Det er veldig risikabelt for deg.
Jeg må spørre. Hvorfor?
Fordi Juliet ba meg.
André, hvorfor snakker du aldri om familien din?
Den har ikke snakket til meg på sju år.
Jeg forstår.
I 1938 var jeg pastor i en liten menighet i Alsace-Lorraine.
Til min evige skam... Da nazistene kom til makten, -
-tidde jeg om hva jeg mente om Reichskirche, -
-selv om jeg visste at den var ond og hedensk.
Men min kone Camille, -
-som var vakker og full av overbevisning, nektet å tie.
Da hun sa sannheten, prøvde jeg å få henne til å tie.
Hun ville ha rettferdighet. Jeg ville at alt forble som det var.
Så en søndagsmorgen...
gikk en pøbelflokk inn i kirken.
Den førte henne bort.
Jeg ble mishandlet, fratatt menigheten min og drapstruet.
Det var da jeg fikk dette lille minnet.
Du trenger å sende.
- Vær modig, er du snill. - Ja.
Herre, la din stemme veilede meg.
Vis meg rettferdighetens vei, så skal jeg ta den. Amen.
Tilgi meg for fraværet mitt, mine venner. Jeg er uskadd.
Det er mye jeg vil dele med dere i kveld, men jeg må være kort.
Fienden håper at lidelsen skal få oss til å gå under, -
-men i steden har den sveiset oss sammen.
Fienden håper at lidelsen skal kue oss, -
-men vi kommer til, og skal, seire.
Likeverd og brorskap.
Ta vare på dere selv, mine venner. Gud bevare oss.
Signalet kommer ikke fra byen, men utenfra. Vi har en retning.
Utstyr en bil for feltarbeid. Vi skal følge etter og fange inn Jacques.
- Ta et kort. - Hvilket som helst?
Putt det inn et sted i kortstokken.
- Hvilket kort var det? - Hjerter knekt.
Et glimrende valg. Dessverre var det veldig lett å finne det.
Hvordan gjorde du det?
Smart. Veldig smart.
Yanko! Hva har jeg sagt om å late seg?
Du forstyrrer de andre i arbeidet! Tilbake til arbeidet!
- Unnskyld. Hva kan jeg hjelpe med? - Jeg heter Friedrich Dollman.
Du må være den skjønne Mignonette. Jeg har hørt mye om deg.
Faren din sier at du studerer ved Beau Soleil.
Jeg gjorde det. Nå er jeg her på besøk.
- Det er hyggelig å få treffe deg. - Min kone gikk på den skolen.
Den har visst samme rektor fremdeles. Hva er det hun heter?
Hun har et tryne som skremmer vettet av folk.
Dessverre er hun vel fremdeles der? Madame...?
- Madame Bluette Ferrigan. - Selvsagt.
Mignonette sier at hun ikke later til å være en dag over hundre.
Generaloberst Dollman! For en hyggelig overraskelse.
Det gleder meg at du får treffe min lille blomst.
Du har vært slem. Gjemme seg her fra meg...
Kan du klandre meg? Utsikten her er fantastisk.
Jeg visste at denne eiendommen ville bli en fin gave til deg.
Du er for sjenerøs.
Vi går til kontoret mitt og tar oss et glass.
Huset er fantastisk! Du må elske det.
Hvor er konjakken? Jeg ga deg jo fire flasker.
Husker du da vi delte en flaske Champenois her? Lukk døra.
Unnskyld at jeg bare dukket opp, men de andre ble bekymret.
Du har bare hentet ut ett innskudd på en måned.
Jeg har vært dårlig, og legen ordinerte sjøluft. Det har hjulpet.
Kom med innskuddene på mandag morgen, så...
Nei, det er for sent. Vi kommer hit til middag i morgen kveld.
Skal vi si kl. 21?
Utmerket! Hils datteren din at jeg vil treffe henne.
Min kone vil gjerne utveksle skoleanekdoter med henne.
Selvsagt.
I morgen kveld.
Innskuddene?
Vi skal ha en middag her i morgen kveld.
Var dette huset en gave fra nazistene?
- Det spiller ingen rolle. - Løy du?
Jeg lyver ikke.
Jeg er bankieren deres. Jeg setter inn penger for dem.
- Hva de gjør senere, angår ikke meg. - Hvor tror du pengene kommer fra?
Jeg leverer en tjeneste. Jeg hjelper også jøder, som du ser.
- Nå vil du ha vår hjelp! - Dere må spille deres rolle.
- Så de kan berike seg? - Nei, så dere skal overleve!
Hvis dere flykter, kan vi ikke hjelpe dere ut av landet.
Jeg beklager.
Jacques, han lyver. Han kommer ikke til å hjelpe oss.
- Vi kan ta båten... - Hvis vi stikker, henger de ham.
Vi må overleve alle sammen, -
-og lasteskipet er vår beste sjanse til å komme vekk herfra.
Gjør vi dette, kan ikke Juliet være med.
Det må hun. Friedrich forventer å få treffe datteren min, -
-og akkurat nå er hun det.
Er vi ikke troverdige i morgen, dreper de oss.
- Jeg kan ikke tillate det. - Hun skal sitte ved bordet.
- Det er for farlig. - Far.
Juliet, jeg beklager, men du må sitte ved bordet i morgen kveld.
Hvis generalen aner uråd, svever vi i livsfare.
Hun kan spille syk på rommet sitt til dine kompanjonger drar.
- Far, jeg klarer dette. - Det vet jeg, men...
- Jeg vil ikke at du skal gjøre det. - Det vil jeg.
Det er det tryggeste for oss. Jeg stoler på deg, far.
Nå må du stole på meg. Jeg skal ikke svikte deg.
Da er det avgjort.
- En sigarett? - Takk.
- Du, da? - Jeg røyker ikke.
Det er en stund siden sist.
Kjenner du bibelstykket om kirken i Laodikea?
Nei.
Gud straffer dem for deres nøytralitet.
Han sier at siden de verken er varme eller kalde, -
-vil han spytte dem ut. Vi mennesker er ikke endimensjonale.
Vi kan enten være løver, det er nyttig i visse situasjoner, -
-eller lam som blir ført til slakt, i andre situasjoner.
Jeg har aldri vært noe særlig til løve, Jacques...
Herbert, jeg visste ikke at du skulle komme.
Jeg kan ikke bli, jeg skal bare gjøre et innskudd.
- Jorn viser deg til kontoret. - Bli med meg.
Wilhelm, godt å se deg.
- Trisha, nydelig som alltid. - Din koffert.
- Evelyn. - André.
- Heil Hitler, generaloberst. - Heil Hitler.
- Jeg ser etter André Eerikainen. - Hva gjelder det?
Det er dessverre Gestapo- anliggender, generaloberst.
Nå vel...
Monsieur Eerikainen er sikkert der inne. Jeg skal presentere dere.
Werner, hold øye med utstyret, er du snill.
- André. - Friedrich, velkommen.
Og din skjønne kone. Hyggelig å få treffe deg igjen.
- En venn, Friedrich? - Kaptein Jäger er her i tjenesten.
Unnskyld at jeg forstyrrer, -
-men det har vært flere ulovlige radiosendinger i området.
- Jeg etterforsker hvor de sendes fra. - Førte jakten deg til André?
André, hvor gjemmer du jødene?
- På loftet. - Der ser du.
Jeg ser at du har gjester.
Du har sikkert kjørt langt. Bli til middag, er du snill.
Takk.
Storartet!
Det er Montaigne, hva?
Vi er klare for en demonstrasjon. Hvor mange generasjoner vil det ta?
Tre, fire generasjoner, alt etter blodslinjens renhet.
Dette er Konrad Stubbendorf. Han vant to gull i 1936 med hesten Frey.
Hei.
- Hyggelig. - Man hører mye om deg i byen.
Det er derfor jeg tilbringer så mye tid ved kysten.
Mignonette, fortell mer om Beau Soleil.
Hvilket elevhjem bor du i?
- Hun har utsikt over bakkene. - Jeg vet hvilket hus du mener.
Jeg prøver å få henne til å fokusere på skolearbeidet.
Mine damer og herrer, middagen er klar til å serveres.
Jeg vil gjerne begynne med å takke vår vert André.
Både i forretninger og privat er du en ressurs for Det tredje riket.
Skål for vår venn André Eerikainen.
- Er forretten klar? - Ja, du kan fôre dyrene.
Kaptein, fortell mer om dette radiosignalet du leter etter.
Denne senderen er en form for propagandarebell som siterer Gud.
- Hva vet du om ham? - Mine lepper er forseglet. Takk.
Du har et vakkert hus.
Det må være lønnsomt å gjøre forretninger med riket.
Friedrich burde bytte yrke hvis vi kan få leve i sånn luksus.
Skulle jeg bli bankier? Nei, det er for mange jøder i den bransjen.
Hvor mange kjente du før krigen, monsieur Eerikainen?
- Du er jo bankier. - Ganske mange.
Det må ha vært forferdelig.
De er faktisk ganske flinke i arbeidet sitt.
Men jeg er glad for å slippe konkurransen.
Dr Astor fortalte om sin fascinerende idé.
Det er å forbedre underlegne...
- Hva snakker de om? - Det vil du ikke vite.
- Det låter innviklet. - Som vanlig kvegoppdrett.
Det hadde det vært. Hvis det var dyr vi snakket om.
Hva snakker vi ellers om? Planter?
Mennesker.
La meg forklare.
Jøder, slavere, -
-sigøynere, krøplinger og seksuelle avvikere...
De kommer til å gå under av genetiske årsaker.
Vi kan ikke hjelpe disse individene, men kanskje barna deres.
- Dette er absurd. - Nei, det er en kjærlighetshandling.
Hvor skal du?
Islandshesten ble paret med den peruanske pasohesten.
Det genererte den tyske aegidienbergeren.
Man bør kunne avle fram noe mer arisk av disse menneskene.
Hva tror du, monsieur Eerikainen?
Jeg er dessverre allergisk mot hester.
- Jeg er bankier, ikke politiker. - Ikke vær så beskjeden.
Mange av oss ved dette bordet bidrar til krigsinnsatsen.
Det er ikke bare politikk, det er vitenskap.
- Du har vel en mening om vitenskapen? - Det er dømt til å mislykkes.
- Objektene vil aldri gå med på det. - Ikke engang om staten tvinger dem?
Jeg mener at staten skal drive med annet.
- Som å vinne krigen. - Hvem tror du vil vinne krigen?
Det kommer vi til å gjøre.
Naturligvis gjør vi det! Og vinneren tar krigsbyttet.
- Hva gjør du? - Jeg skal drepe dem alle sammen.
Bra.
Unna! Jeg skal gjøre noe jeg burde ha gjort for lengst. Jeg dreper dem.
Genene deres er forurenset i fire eller fem generasjoner.
- Jeg skal drepe dem alle sammen! - Hold opp!
- Du får oss drept alle sammen! - Gå ut dit. Folk blir mistenksomme.
- Slutt! - Du er gal.
- Dette er fascinerende. - Du har sikkert ikke hørt etter.
Mer vin!
Det må finnes en bedre løsning enn å drepe dem.
- Akkurat det jeg foreslår. - Du vil nok ikke overbevise henne.
Hvorfor skal vi dulle med degenererte mennesker?
Det er kjærlighet. Vi klandrer ikke hunden for at den er hund.
Nei, vi dresserer den og forbedrer den.
Hvis vi avler mindreverdige individer med de riktige blodslinjene, -
-og lærer dem vår tids store vitenskapelige sannheter, -
-og overbeviser dem om deres plikt overfor Tyskland og menneskerasen, -
-kan de bli produktive samfunnsborgere.
Nei, det kan de ikke! Deres eksistens er kontraproduktiv.
- Kan man klandre noen for genene? - Vi henger jo pedofile.
Skyldes ikke deres forbrytelser genetiske feil?
- Kanskje. - Har du lest "Der Untermensch"?
Nei.
Vet du at føreren sier at all form for integrasjon er utilstrekkelig?
Undermennesket er menneskehetens verste fiende.
Det må fjernes fra flokken. Er ikke det et vitenskapelig faktum?
Ville du pare en tysk hingst med en dverghest?
Dverghesten kan ikke generere krigshester!
- Undermennesket må utryddes! - Jeg er enig.
Nevøen min skal lede en innsats med innsatsgruppene-
-i landsbyen Ramatuelle her i nærheten.
Der skal det være motstandskjemper og degenererte.
Byen skal være renset for begge ved soloppgang.
Mener du "drept" når du sier "renset"?
Det er bare drap hvis de er menneskelige.
Nå skifter vi samtaletema. Dette opprører datteren min.
Det var sveitsisk av deg.
Vær forsiktig med hvilken side du stiller deg på under krigen.
Vår vert spurte om "Sommerskolen". En glimrende film.
Har dere sett den? Den er veldig morsom.
Jacques.
- Gjør det. - Gå.
Du må advare landsbyen.
Jeg har en viktig melding til alle lyttere.
Hvis du bor i byen Ramatuelle, må du evakuere omgående.
Tyskerne vil rense byen for motstandskjemper og jøder.
Evakuer omgående!
Gratulerer igjen.
- Doktor. - Doktor?
Innfinn deg på mitt kontor i morgen tidlig. Jeg har noen spørsmål.
Takk for en underholdende middag.
Deres stuing var en herlig påminnelse om fedrelandet.
Så fint at du hygget deg.
- Lykke til med granskningen din. - Takk.
Takk nok en gang for en hyggelig kveld.
Pass på deg selv, min venn.
Hva sa du?
Jeg gjentar. Samtlige i landsbyen Ramatuelle må flykte.
Tyskerne sender en dødspatrulje for å rense byen.
- Hvorfor er signalet så sterkt? - Vi er veldig nærme.
Hva var det du sa?
- "Pass på deg selv." - Det er et besynderlig uttrykk.
- Hører du det ofte? - Hva?
- Alle uttrykk har en opprinnelse. - Ja, de har vel det.
Du har et brokete personale, monsieur Eerikainen.
- Jeg reiser mye. - Du liker utlendinger.
Du er uhøflig. Kom til saken.
Er du sikker på det?
- Det er best du forklarer, kaptein. - André og jeg skal ta oss en prat.
Vi kan vel ta oss et glass på mitt kontor? Jeg har fin konjakk.
- Jeg tar gjerne et glass. - Elskling? Det er på tide å dra hjem.
Bare noen få spørsmål.
Etter deg.
Gjem dere! Fort!
Dere som hører dette. Hvis dere bor i nærheten av Ramatuelle, -
-må dere advare innbyggerne. De må evakuere umiddelbart!
- Et glass, kaptein? - Gjerne.
Hvor er han, monsieur Eerikainen?
Hvem, da?
Jeg vet at du håndterer mektige menns økonomiske saker, -
-og at de verdsetter den tjenesten, så derfor verdsetter jeg den også.
Gi meg Jacques, så lar jeg deg fortsette å tjene Det tredje riket.
Konjakk.
Prost.
En fin årgang.
En viktig melding til Ramatuelles innbyggere.
Dødspatruljer er på vei til dere.
Dere må flykte fra monstrene!
Holdt!
Åpne døra.
Kom inn.
Velkommen. Hyggelig å se dere. Kom inn.
- Hva har dere gjort med ham? - Nei, nei, nei.
Ikke rør henne!
Takk, Werner. Døra, er du snill.
Faren din og jeg snakket nettopp om lojalitet. Ikke sant, André?
Jeg vil ha svar på et spørsmål. Så kan han gå.
Hvor er Jacques?
Werner.
Hvor er Jacques?
Dere må evakuere...
Hvor er Jacques?
Faen.
Nå vet jeg hvor du har din lojalitet.
Werner.
Har du en sigarett? Jeg trenger en røyk.
Nei.
- Hva gjør jeg med personalet? - Drep dem.
Ta med jenta til forhør.
Du, der. Reis deg.
- Herregud. - Far!
Far!
- Vi må stoppe blødningen. - Han må vekk herfra. Hjelp meg.
- Nei... Dere må dra uten meg. - Hva gjør vi?
Vi kan ikke forlate ham.
Den mannen kommer når som helst.
Bertrand, Agnes... Pass godt på henne.
- Som om hun var vår egen. - Nei!
- Juliet... - Jeg kan ikke forlate deg!
- Hør etter nå. - Jeg kan ikke forlate deg.
Denne Klaus kommer til å gjøre alt for å ta meg.
- Jeg må beskytte deg. Forstår du? - Nei, jeg vil ikke.
Hør etter nå.
I kveld stirret min lille jente fienden i øynene-
-og nektet å vike.
Du er like modig som moren din. Jeg er utrolig stolt av deg.
- Gå nå. - Nei!
Jorn, ta dem med deg.
- Vi må gå. - Nei!
Skynd dere! Vi tar bakdøra.
Kom igjen.
Ramatuelle, jeg ber for at dere er i sikkerhet.
Hvis dere ikke allerede har reist, må dere evakuere umiddelbart.
Dette kommer dessverre til å bli min siste sending.
Jeg vil tilegne den til en kompleks mann.
En stund har jeg blitt beskyttet av en mann som heter André.
André hadde ikke trengt å gi meg losji-
-eller ta seg av meg på noen måte.
Vi hadde verken familiebånd-
-eller æresgjeld, og jeg kunne ikke betale ham.
Han hadde ingen grunn til å la meg bo her.
Bortsett fra den viktigste grunnen av dem alle.
Det var det riktige.
For den medmenneskeligheten måtte han bøte med livet.
Det er den største kjærligheten som fins, sa Kristus.
I denne stunden forstår jeg de ordene som aldri før.
Jeg vil forlate dere...
med et dikt av Edna St. Vincent Millay.
Det var min kones yndlingsdikt, og det har gitt meg stor oppmuntring.
Nå vil jeg sende den velsignelsen videre til dere.
"Lyset mitt brenner i begge ender."
"Det kommer ikke til å vare natten ut."
"Men, akk, mine fiender, og, å, mine venner."
"Det gir et nydelig lys."
Jeg innser at jeg aldri har fortalt dere mitt fulle navn.
Jeg heter Jacques Christofferson.
Jeg ser fram til å få treffe dere, alle sammen, -
-mine usynlige brødre og søstre.
Lenge leve Frankrike. Lenge leve frihet, likhet og brorskap.
Ta vare på dere selv, mine venner. Gud være med oss alle.
Dette er kaptein Klaus Jäger ved Gestapo.
Jacques Christoffersons stemme har stilnet for alltid.
Jacques?
Jacques? Er du der?
Jeg vet ikke om du kan høre oss, men du skal vite at du reddet oss.
Jeg heter Theo og bor i Ramatuelle.
Far, jeg klarer dette.
Jeg vet hvordan man gjør det. Det vil gå bra.
Jeg har en del andre her som vil takke deg.
Må deres stemmer finne deg i himmelen. Gud være med oss!
Hans von Dohnanyi var min ektemann. Jeg heter Christel.
Jacques ga meg håp, og jeg skal fortsette.
Jeg stoler fullstendig på deg, far. Stol på meg når det gjelder dette.
Jeg skal ikke svikte deg.
Henryk Dobrzanski døde som en soldat i kampen mot nazistene.
Han overleves av sin sønn. Gud være med oss.
I kveld stirret jenta mi fienden i øynene og nektet å vike.
Jacques er årsaken til at jeg fortsetter å slåss. Gud være med oss.
Oliver Bernas etterlater seg en kone og fire barn.
- Gud være med oss. - Jeg er alene. Jacquesa ga meg håp.
Jeg vil fortsette kampen. Gud være med oss.
- Gud være med oss. - Gud være med oss.
Jacques Christofferson var håpets stemme for oss.
Han etterlater seg lytterne sine og familien sin.
Agnes.
Bertrand.
Yanko, Jorn og hans datter Juliet.
Nei, nei, nei!
Vi vil fortsette. Gud være med oss.
Henri Rousseau, falt ved Verdun.
Han etterlot seg sin sønn, inspektør Gerard Rousseau.
Gud være med oss.
.::TWA - Your Source Of Quality!::.
Tekst: Jan Helge Hordnes Iyuno-SDI Group