Juni 1940. Britterna evakueras och Frankrike lämnas åt tyskarna.
I Frankrike inrättas Vichy-regimen som styrs av nazisterna.
December 1941. De flesta saknar mat, värme och mediciner.
Regeringen har begränsat resandet och mötesfriheten.
Mars 1942. Radion visar sig vara ett effektivt vapen.
Ledarna påverkar hjärtan och hjärnor med tal och propaganda.
Augusti 1942. Vichy-polisen och Gestapo-
-bedriver klappjakt på utsändare.
I tyranniets skugga vågar en röst hålla hoppet vid liv.
God kväll, mina vänner. Jag ber för att ni har det bra.
I kväll firar vi vårt treårsjubileum.
I tre år har vi duckat för, undvikit och lurat det nazistiska imperiet.
I tre år har jag haft förmånen att vara er röst i mörkret.
Vi, utlänningarna, judarna, de svaga och de skröpliga-
-jagas allihop. Tro inget annat.
Ställena vi bodde på förr, städerna vi en gång kallade hem...
har vänt sig emot oss.
Byggnader, trädgårdar och skolor.
Alla de välbekanta ställena är nu farliga och främmande.
Det här är fientlig mark.
Men ni är inte ensamma i den här kampen.
Det finns andra där ute i samma situation.
De delar era bördor och gläds åt era segrar.
De håller hoppets låga vid liv.
Kom ihåg att putsa era vekar, för snart försvinner mörkret-
-och det är vår plikt att hålla lampan lysande.
Nej, ni är inte ensamma.
Inte allt mörker i världen kan släcka ljuset från ett enda stearinljus.
Sköt om er, mina vänner.
Gud vare med oss.
Augusti 1943 Lyon i Frankrike
Alex Diuo, vi griper dig.
Det här är min utredning, kapten.
Jag har lagt ned mycket tid på den.
Du har inte lyckats komma nån vart.
Jag tar över utredningen, inspektören.
Vänta utanför.
Han har berättat allt han vet om rösten.
Det vill säga ingenting. Han är helt oanvändbar.
God kväll, mina vänner. Jag ber för att ni har det bra.
Tack, inspektören.
Din vidriga kollaboratör!
Vår sak är densamma i dag som den var 1940. Överlevnad och motstånd.
- Vet du vem jag är? - Fienden har inte besegrat oss!
Trots hopplösa odds-
-har vi hållit värdighetens fana högt och det ska vi fortsätta göra.
Jag är kapten Klaus Jäger vid Gestapo.
Du är en lögnhals.
Sköt om er, mina vänner. Gud vare med oss.
Den som sänder heter Jacques.
Äntligen! Yanko kom hem för en timme sen.
Kanske för 30 minuter sen.
En riksmark! Kanon.
- Du stal den väl inte? - Jag hittade den.
Ditt bidrag är för litet.
- Min intjänade lön, menar du? - Det är för litet!
- Det här räcker inte! - Riksmarken är värd minst tre limpor!
- Vad bråkar ni om? - Hon undanhåller pengar.
Dämpa er.
- Vad då riksmark? - Jag hittade en under ett bord.
Om myntet går till inköp av id-papper...
kompenserar det skillnaden. Inte sant?
Bra.
Okej, nu försöker vi få lite välbehövlig sömn.
Yanko, släck ljusen.
Jag beklagar det där med pengarna.
Jag hatar den här vinden.
- Kommer du att hinna i tid? - Ja.
Juliet, vänta!
Jag behöver ett nytt vakuumrör. Du vet var de är.
Kolla så att det nya inte är trasigt.
Stanna inte för länge och lås dörren bakom dig.
Pappa, jag vet vad jag måste göra. Jag fixar det.
Sköt om dig.
Hej.
Hej. - Hej.
Jag sa hej, mademoiselle! Jag heter Alfred. Vad heter du?
Jag beklagar, herrn. Jag får inte komma för sent igen.
Hej.
Jag trodde inte att du fick komma för sent.
Ingen får vara här nere.
Vad är det där?
Stanna!
Genskjut henne.
Halt!
Kom ned!
Stanna!
Löjtnant? Kan jag stå till tjänst?
En ung flicka, ca 18 år. Har ni sett henne?
På mitt kontor? Nej.
Ät, ni. Bry er inte om mig.
Ursäkta mig, löjtnant. Generalöversten kommer hit strax.
Var det nåt mer?
Nej. Jag ber om ursäkt, herrn.
Kom ut, är du snäll.
Jag heter André.
Vad heter du?
Camille.
Vilket fint namn.
Varför flyr du, Camille?
Det är bäst att jag går.
Vänta.
Tack.
Det här är ett förråd. Vi visste inte att det fanns radioutrustning här.
Var är flickan?
Hon har inte kommit till jobbet, sen...
Det säger du?
Var bor hon?
Det vet jag inte.
Hon sa att hon bor hos sin moster.
Nära Parc Blandan.
Men enligt flickorna går hon alltid mot Rue Bancel när hon går hem.
Tack, monsieur Manuel.
Grip honom. Han är antingen en dåre eller en förrädare.
Kapten? Kapten?
Kapten, jag kan väl få...
Kapten!
- Juliet. - Vad gör du här?
- Du kom aldrig hem. Vad har hänt? - Jag är oskadd.
Du kommer att få förklara.
Agnes.
Juliet, vad har hänt?
"Herren är min herde. Mig skall intet fattas."
"Han låter mig vila på gröna ängar."
Bertrand, sluta, är du snäll.
Sluta med vad då?
"Han leder mig på rätta vägar för sitt namns skull."
"Om jag än vandrar i dödsskuggans dal"... - Bertrand, snälla! Vi ber.
Okej, jag ska sluta. Helt och hållet.
För vi ger oss av. - Agnes, vakna. Vi ger oss av.
- Vart ska vi? - Vart som helst.
- Det här är vårt hem! - Bertrand, lyssna på din fru.
Jag måste lämna det här gudsförgätna landet!
- Om vi stannar här, kommer vi att dö. - Bertrand, vi har ju en plan.
Är det här vår plan? Kommer fyra franc att räcka till nya id-papper?
Nej.
Vi måste hålla oss till planen. Vi sitter i samma båt.
- Gör vi? - Vi gömmer oss allihop.
Oavsett vart vi åker, säger eller gör, så kan vi inte gömma oss-
-men om ni bara tiger är ni fria som fåglar.
Om ni inte vill bo här, kan ni dra och bli gripna som alla andra judar.
- Juliet! - Hur vågar du?
Du går för långt.
Gör hon, Jacques?
För ert folk behöver inte ha såna här på er.
Det finns hundratals Jacques i stan. Hur ska vi hitta den rätte?
- Heil Hitler. - Heil Hitler.
- Har du triangulerat signalen än? - Tyvärr inte, kapten.
Vi har avgränsat området, men sändningarna är för korta.
Det är tusentals som bor i det området.
Signalen har väl mätts upp?
Om den är stark måste de ha en stor antenn.
Kapten, det är Berlin.
Ja, major?
Ja, utredningen går framåt.
Ortsborna har inte vant sig vid våra metoder än-
-men det kommer de att göra, major.
Det lovar jag. Tack.
Allt väl, kapten?
Varför följer du, Führern?
- Det är inget prov. Svara! - Ja, kapten.
När jag hör honom tala, sväller hjärtat av stolthet.
Jag känner att jag måste handla och följa honom.
- Att efterlikna? - Ja.
Den här mannen har samma effekt på våra fiender.
De gör ännu hårdare motstånd eftersom hans ord hetsar upp dem.
Underskatta aldrig den kraften.
Historiens lopp har ändrats förr av fel mening vid rätt tidpunkt.
Jag vill att du märker ut varje stor antenn i stan på den här kartan.
Inspektörn, ring borgmästaren. Förhör alla Jacques i den här stan.
Vi vilar inte förrän den här mannen har gripits. Uppfattat?
Sätt i gång.
Det sista vinet.
Vi ska båda stå inför vår herre.
Fader vår, som är i himmelen. Helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike. Ske din vilja, såsom i himmelen så ock på jorden.
Vårt dagliga bröd giv oss i dag och förlåt oss våra skulder...
Januari 1944 Lyon i Frankrike
Hennes feber har stigit.
Vad tror du att aspirin kostar på svarta marknaden?
Mycket mer än det här.
Här. Köp mediciner, filtar, nåt att göra soppa på... Nåt varmt.
Snälla.
Vi ska försöka.
Hej, mina vänner. Jag ber för att ni har det bra.
Ofta brottas vi med känslor av hjälplöshet.
Vi sitter fast i nödens käftar-
-och måste förlita oss på andra för att överleva.
Kommer maten att räcka till familjen? Hur länge måste vi uthärda?
Men när jag delar er smärta, ber jag att ni delar min uppmuntran.
Det finns hopp, kära vänner, och varför inte?
Om vi delar på oss, ökar chansen att hitta medicin.
Det är inte lätt att hitta medicin...
Vi måste försöka.
Köp medicin, jag köper mat.
Varje ord av tröst och uppmuntran-
-och varje förhoppning om förbättring är ett ljus i mörkret.
Vi måste alla göra det vi kan, oavsett hur futtigt det är.
När ljuset avtar-
-måste vi sträcka ut handen till dem som gud har släppt in i våra liv.
Sköt om er, mina vänner. Gud vare med oss.
Ja, egendomen är makalös, Friedrich. Jag har inte varit på återbesök än.
Jag ville berätta att vi kommer att förvalta medlen.
Tavlan är oskadd. Jag tar med den till Zürich nästa vecka.
Bra. Okej.
Toppen, Friedrich. Okej. Hej då, Friedrich.
Ursäkta att jag stör, herrn. Flickan säger sig vara er brorsdotter.
Hon heter Camille.
Var är mitt hyfs? Du måste frysa. Slå dig ned vid brasan.
Min dotter fryser jämt, så vi ställer den skönaste stolen vid brasan.
Det var åtskilliga veckor sen vi träffades. Allt väl?
Vi...
- Nej. - Inte?
Min vän är sjuk och behöver mediciner.
- Vad felas henne? - Hon har hosta och feber.
Hon blir värre för varje dag.
Vänta här.
Jorn?
Min assistent hämtar medicinen.
Det kan ta hela dagen, men du får gärna stanna här-
-och dricka te med mig.
Slå dig ned, Camille.
Juliet.
Jag heter Juliet.
Juliet.
Vänta här. Jag kommer tillbaka och hämtar den andra backen.
Juliet!
Pappa?
- Vad har hänt? Vart tog du vägen? - Mannen här kan hjälpa oss.
Vem är du? Vad vill du?
Jag heter André Eerikainen.
- Är du tysk? - Schweizare.
- Vad vill du? - Vi kommer med mat och mediciner.
Juliet, vem är han?
Var tysta!
Ställ ned den där.
Vi måste härifrån!
Pappa!
Kom igen.
- Kom igen. - Agnes...
- Vi går tillsammans. - Gå, bara.
Du följer med oss.
Ni måste hjälpa oss.
Nej, det måste jag inte.
Snälla! Vi behöver er hjälp.
Februari 1944 Franska rivieran
Tack för hjälpen. Här får ni lite extra för att det gick så fort.
Juliet.
Medicin, herrn.
Vi kanske ska presentera oss. Jag heter André, som ni vet.
Det här är min assistent Jorn.
Det här är Yanko, Agnes och Bertrand.
Det här är min dotter Juliet. Jag heter Jacques.
Jag tror att jag talar för oss alla när jag säger tack.
Ni tog en enorm risk när ni tog med oss till ert ståtliga hem.
Vi stannar här i natt. I morgon bestämmer vi vad vi ska göra med er.
Nu tycker att jag att ni ska ta er ett bad.
Vi har en tradition. När jag och familjen åker ut på landet-
-äter vi alltid ost, vin och bröd.
De är visserligen inte här, men jag vill ändå fortsätta den traditionen.
Välsigna oss, herre. Vi tackar dig för den här fristaden-
-den här familjens kärlek och vår värds mod.
Välsigna oss när vi äter den här måltiden.
- Amen. - Amen.
Gör oss sällskap, är ni snäll.
Salud.
Vi grep ett antal familjer i razzian. De förhörs i detta nu.
Det här kommer väl inte att stoppa dig, Jacques?
Det här känns skönt. Solen i ansiktet...
Tack för lånet av kläderna.
De är aningen stora.
- Agnes ser frisk ut. - Ja. Tack vare medicinerna.
Varför radiosändningarna?
- Tillhör du motståndsrörelsen? - Nej, jag bara... sänder ibland.
- Vem lyssnar? - Vem som helst.
Motståndsrörelsen, kanske.
Jag vet bara att det finns andra som måste få veta att de inte är ensamma.
Vi måste hålla fast vid hoppet.
Det är lätt att gå vilse om man är ensam i mörkret.
Bertrand tycker att det är meningslöst. Ingen lyssnar.
Bertrand kanske är den som behöver ditt budskap mest.
Fientligheten är hans rustning mot en värld som hatar honom.
För honom och Agnes handlar det inte om om de grips utan när.
- Vad tänker ni göra med oss? - Det går ett lastfartyg till Spanien.
Papperen kommer ta ett tag.
Tack för er vänlighet.
Nå?
- Har ni bestämt er? - Ja.
Jag är rädd att folk ska bli misstänksamma.
Det är många munnar att mätta. Jag handlar tre gånger så mycket nu.
Jorn...
Du är en ganska dålig kock och som du ser är det dammigt överallt.
- Ogräset har tagit över trädgården. - Herrn?
Vi behöver mer personal.
Jättefin!
Wow!
- Du är jättestilig. - Tycker du om uniformen?
Tankern lägger till två km utanför kusten. Ni får ro ut till den.
Vad heter Bertrands och Agnes dotter?
Ruth. Hon spelade cello med Agnes i symfoniorkestern.
- Var är hon nu? - De skickade henne till Amerika.
- Det måste ha varit svårt. - De satsade allt de hade.
Pappa, visst är den fin?
Ja, jättefin.
Och alla de här.
Du är för generös, André.
Jättefina.
- Nåt nytt om researrangemanget? - Inte än.
- Tycker du om dem? - Ja.
Jag måste gå tillbaka. Juliet?
Agnes behöver hjälp i köket när du är klar här.
- Han är inte sig lik utan sin radio. - Han verkar faktiskt lite vilsen.
Som en pastor utan talarstol.
Ju snabbare vi ger oss av, desto snabbare kan han börja sända.
Vill du ge dig av?
Den där var Mignonettes favorit.
En evighet. Sköt om er, mina vänner.
Ni är inte ensamma.
All världens mörker kan inte släcka ljuset från ett enda stearinljus.
- Sköt om er, mina vänner. - Nu räcker det, Werner.
Nu räcker det. Vi lyssnar på lite musik i stället.
- Tycker ni om Wagner, inspektörn? - Jag tycker om musik.
Jag älskar Wagner.
Jag slogs i det stora kriget. Jag var löjtnant.
Vid slaget om Verdun-
-skulle vi knäcka fransmännen i ett enormt anfall.
Min pappa stupade vid Verdun.
Vårt befäl spelade det här stycket för oss.
Innan vi stormade från skyttegraven.
Han talade till oss om Tysklands storhet.
Om hur obetydliga våra liv var i jämförelse med fäderneslandet.
Jag fylldes med lidelse. Plötsligt förstod jag mitt syfte.
Jag rusade fram...
men mina kamrater var inte lika beslutsamma.
De brydde sig bara om sig själva.
Jag sprang fram ensam.
Jag blev tillfångatagen.
Jag blev torterad.
Jag blev förlöjligad av mindervärdiga människor.
Om inte mina bröder hade varit så svaga...
Om de hade stormat fram vid min sida...
hade vi inte förlorat slaget.
Inte kriget heller.
Nu har vi hans radio.
Nu kommer vi aldrig att kunna spåra upp honom.
Ni fransmän ska alltid ge upp.
Underskatta aldrig min beslutsamhet, inspektörn.
Den här borde duga som antenn. Den har en räckvidd på över 50 km.
Det säger du? Imponerande... Tack, Jorn.
- Tacka honom. - Tack.
Jag lyckades införskaffa en portabel modell. Vi lägger den i båten.
Du kanske kan använda den i Spanien.
Jag vill nog inte veta varifrån du fick den.
Vi ser om vi kan få i gång den.
- Hur lärde du dig det här? - Pappa hade en radioverkstad.
Innan tyskarna konfiskerade den.
Säg mig en sak, André. Varför gör du allt det här?
Mat, kläder, skydd, mediciner, överfart till Spanien...
Och nu allt det här.
Såna här är inte lätta att hitta. Det är väldigt riskabelt för dig.
Jag måste fråga. Varför?
Eftersom Juliet bad mig.
André, varför talar du aldrig om din familj?
Den har inte talat till mig på sju år.
Jag förstår.
1938 var jag pastor i en liten församling i Alsace-Lorraine.
Till min eviga skam... När nazisterna kom till makten-
-teg jag om vad jag tyckte om Reichskirche-
-trots att jag visste att den var ond och hädisk.
Men min fru Camille-
-som var vacker och full av övertygelse, vägrade tiga.
När hon sa sanningen, försökte jag tysta henne.
Hon ville ha rättvisa. Jag ville att allt förblev som det var.
Sen en söndagsmorgon...
gick en pöbel in i kyrkan.
Den förde bort henne.
Jag blev misshandlad, fråntagen min församling och mordhotad.
Det var då jag fick det här lilla minnet.
Du måste sända.
- Var modig, är du snäll. - Ja.
Herre, låt din röst vägleda mig.
Visa mig rättfärdighetens väg, så ska jag ta den. Amen.
Förlåt mig för min frånvaro, mina vänner. Jag är oskadd.
Det är mycket jag vill dela med er i kväll men jag måste hålla mig kort.
Fienden hoppas att lidandet ska få oss att gå under-
-men i stället har det svetsat oss samman.
Fienden hoppas att lidandet ska kuva oss-
-men vi kommer, och ska, segra.
Jämlikhet och broderskap.
Sköt om er, mina vänner. Gud bevare oss.
Signalen kommer inte från stan utan utifrån. Vi har en riktning.
Utrusta en bil för fältarbete. Vi ska följa efter och fånga in Jacques.
- Ta ett kort. - Vilket som helst?
Stoppa in det nånstans i leken.
- Vad var det för kort? - Hjärter knekt.
Ett lysande val. Dessvärre var det väldigt lätt att hitta det.
Hur gjorde du det?
Listigt. Väldigt listigt.
Yanko! Vad har jag sagt om att lata sig?
Du stör de andra i deras arbete! Fortsätt arbeta!
- Förlåt. Hur kan jag stå till tjänst? - Jag heter Friedrich Dollman.
Du måste vara Mignonette. Jag har hört mycket om dig.
Din pappa säger att du studerar vid Beau Soleil.
Jag gjorde det. Nu är jag här på besök.
- Det är roligt att få träffa er. - Min fru gick på den skolan.
Den har visst samma rektor fortfarande. Vad är det hon heter?
Hon har ett nylle som skrämmer vettet ur folk.
Dessvärre är hon väl fortfarande där? Madame...?
- Madame Bluette Ferrigan. - Naturligtvis.
Mignonette säger att hon inte ser ut att vara en dag över hundra.
Generalöverste Dollman! Vilken trevlig överraskning.
Det är roligt att ni får träffa min lilla blomma.
Du har varit stygg. Gömma sig här från mig...
Kan du klandra mig? Utsikten här är fantastisk.
Jag visste att den här egendomen skulle bli en bra present till dig.
Du är för generös.
Vi går till mitt arbetsrum och tar oss ett glas.
Huset är fantastiskt! Du måste älska det.
Var är konjaken? Jag gav dig ju fyra flaskor.
Minns du när vi delade en flaska Champenois här? - Stäng dörren.
Ursäkta att jag bara dök upp, men de andra blev oroliga.
Du har bara hämtat ut en insättning på en månad.
Jag har varit sjuk och läkaren ordinerade havsluft. Det har hjälpt.
Kom med insättningarna på måndag morgon, så...
Nej, det är för sent. Vi kommer hit på middag i morgon kväll.
Ska vi säga kl. 21?
Toppen! Hälsa din dotter att jag vill träffa henne.
Min fru vill gärna utbyta skolanekdoter med henne.
Givetvis.
I morgon kväll.
Insättningarna?
Vi ska ha en middagsbjudning här i morgon kväll.
Var det här huset en present från nazisterna?
- Det spelar ingen roll. - Ljög du?
Jag ljuger inte.
Jag är deras bankir. Jag sätter in pengar åt dem.
- Vad de gör sen angår inte mig. - Varifrån tror du pengarna kommer?
Jag tillhandahåller en tjänst. Jag hjälper även judar, som du ser.
- Nu vill du ha vår hjälp! - Ni måste spela er roll.
- Så att de ska kunna berika sig? - Nej, så att ni ska kunna överleva!
Om ni flyr, kommer vi inte att kunna få er ur landet.
Jag beklagar.
Jacques, han ljuger. Han kommer inte att hjälpa oss.
- Vi kan ta båten... - Om vi sticker, hänger de honom.
Vi måste överleva allihop-
-och fraktfartyget är vår bästa chans att komma härifrån.
Om vi gör det här, kan inte Juliet medverka.
Det måste hon. Friedrich förväntar sig att få träffa min dotter-
-och just nu är hon det.
Är vi inte trovärdiga i morgon, dödar de oss.
- Jag kan inte tillåta det. - Hon ska sitta vid bordet.
- Det är för farligt. - Pappa.
Juliet, jag beklagar, men du måste sitta med vid bordet i morgon kväll.
Om generalen anar oråd, svävar vi i livsfara.
Hon kan spela sjuk i sitt rum tills dina kumpaner ger sig av.
- Pappa, jag klarar det här. - Det vet jag, men...
- Jag vill inte att du gör det. - Det vill jag.
Det vore bäst för oss. Jag litar på dig, pappa.
Nu får du lita på mig. Jag ska inte svika dig.
Då är det avgjort.
- En cigarett? - Tack.
- Du, då? - Jag röker inte.
Det var länge sen...
Känner du till bibelstycket om kyrkan i Laodicea?
Nej.
Gud straffar dem för deras neutralitet.
Han säger att eftersom de varken är varma eller kalla-
-tänker han spotta ut dem. Vi är inte endimensionella, vi är människor.
Vi kan antingen vara lejon, vilket är gynnsamt i vissa lägen-
-eller lamm som förs till slakt, i andra lägen.
Jag har aldrig varit mycket av ett lejon, Jacques...
Herbert, jag visste inte att du skulle komma.
Jag kan inte stanna, jag ska bara göra en insättning.
- Jorn visar dig till arbetsrummet. - Följ med mig.
Wilhelm, roligt att se dig.
- Trisha, förtjusande som alltid. - Er portfölj.
- Evelyn. - André.
- Heil Hitler, generalöversten. - Heil Hitler.
- Jag söker André Eerikainen. - Vad gäller det?
Det är tyvärr Gestapo-angelägenheter, generalöversten.
Nåväl...
Monsieur Eerikainen är säkert där inne. Jag ska presentera er.
Werner, håll koll på utrustningen, är du snäll.
- André. - Friedrich, välkommen.
Samt din underbara fru. - Trevligt att få träffa dig igen.
- Din vän, Friedrich? - Nej, kapten Jäger är här i tjänsten.
Ursäkta att jag stör-
-men det har skett olagliga radioutsändningar i området.
- Jag utreder varifrån de görs. - Förde jakten er till André?
André, var gömmer du judarna?
- På vinden. - Där ser du.
Jag ser att ni har gäster.
Ni har säkert kört långt. Stanna på middag, är ni snäll.
Tack.
Storartat!
Det är Montaigne, va?
Vi är redo för demonstration. Hur många generationer kommer det att ta?
Tre, fyra generationer beroende på blodslinjens renhet.
Det här är Konrad Stubbendorf. Han vann två guld 1936 med hästen Frey.
Hej.
- Angenämt. - Man hör mycket om er i stan.
Det är därför jag tillbringar mycket tid vid kusten...
Mignonette, berätta mer om Beau Soleil.
Vilket elevhem bor du i?
- Hon har utsikt över backarna. - Jag vet vilket hus du menar.
Jag försöker få henne att fokusera på skolan.
Mina damer och herrar, middagen är redo att serveras.
Jag skulle vilja börja med att tacka vår värd André.
Både i affärer och privat är du en tillgång för det tredje riket.
Skål för vår vän André Eerikainen.
- Är förrätten klar? - Ja, du kan utfodra djuren.
Kapten, berätta mer om den här radiosignalen ni letar efter.
Den här utsändaren är nån form av propagandarebell som citerar gud.
- Vad vet ni om honom? - Mina läppar är förseglade. - Tack.
Ni har ett enastående hus.
Det måste vara lönsamt att göra affärer med riket.
Friedrich borde byta yrke om vi kan få leva i sån här lyx.
Skulle jag bli bankir? Nej, det är för många judar i den branschen.
Hur många kände ni innan kriget, monsieur Eerikainen?
- Ni är ju bankir. - Ganska många.
Det måste ha varit vidrigt.
De är faktiskt ganska duktiga i sitt jobb.
Men jag är glad över att slippa konkurrensen.
Dr Astor berättade om sin fascinerande idé.
Det är att förbättra underlägsna...
- Vad pratar de om? - Det vill du inte veta.
- Det låter invecklat. - Som vanlig kreatursuppfödning.
Det hade det varit. Om det var djur vi talade om.
Vad talar vi om annars? Växter?
Människor.
Låt mig förklara.
Judar, slaver-
-zigenare, handikappade och sexuellt fördärvande...
De kommer gå under av genetiska skäl.
Vi kan inte hjälpa de här individerna, men väl deras barn.
- Det här är absurt. - Nej, det vore en kärlekshandling.
Vart ska du?
Islandshästen parades med den peruanska pasohästen-
-vilket genererade den tyska aegidienbergern.
Man skulle kunna avla fram nåt mer ariskt av de här människorna.
Vad sägs om det, monsieur Eerikainen?
Jag är dessvärre allergisk mot hästar.
- Jag är bankir, inte politiker. - Var inte så blygsam.
Många av oss vid det här bordet bidrar till krigsinsatsen.
Det är inte bara politik, det är vetenskap.
- Ni har väl en åsikt om vetenskapen? - Det är dömt att misslyckas.
- Objekten lär aldrig gå med på det. - Inte ens om staten tvingar dem?
Jag anser att staten ska syssla med annat.
- Som att vinna kriget. - Vem tror ni kommer vinna kriget?
Det kommer vi att göra.
Klart att vi kommer! Och segraren tar hem krigsbytet.
- Vad gör du? - Jag ska döda dem allihop.
Bra.
Undan! Jag ska göra nåt jag borde ha gjort för längesen. Jag ska döda dem.
Deras gener är förorenade sen fyra, fem generationer tillbaka.
- Jag ska döda dem allihop! - Sluta!
- Jag ska döda dem allihop! - Lägg av!
- Du får oss dödade allihop! - Gå ut dit. Folk blir misstänksamma.
- Sluta! - Du är galen.
- Det här är fascinerande. - Du har säkert inte lyssnat.
Mer vin!
Det måste finnas en bättre lösning än att döda dem.
- Precis vad jag föreslår. - Ni lär inte kunna övertyga henne.
Varför ska vi dalta med vansläktade människor?
Det är kärleksfullt. Vi klandrar inte hunden för att den är hund.
Nej, vi dresserar den och förbättrar den.
Om vi avlar mindervärdiga individer med rätt blodslinjer-
-och lär dem vår tids stora vetenskapliga sanningar-
-och övertygar dem om deras plikt mot Tyskland och människorasen-
-kan de bli produktiva samhällsmedborgare.
Nej, det kan de inte! Deras existens är kontraproduktiv.
- Kan man klandra nån för dess gener? - Vi hänger ju pedofiler.
Beror inte deras brott på genetiska defekter?
- Kanske. - Har ni läst "Der Undermensch"?
Nej.
Vet ni att Führern har sagt att all form av integration är otillräcklig?
Undermänniskan är mänsklighetens värsta fiende.
Hon måste gallras ut från hjorden. Är inte det ett vetenskapligt faktum?
Skulle ni para en tysk hingst med en dvärghäst?
Dvärghästen kan inte generera krigshästar!
- Undermänniskan måste utrotas! - Jag håller med.
Min brorson ska leda en insats med insatsgrupperna-
-i byn Ramatuelle här i närheten-
-där det sägs finnas motståndskämpar och vansläktade.
Byn ska vara rensad på båda i gryningen.
Menar ni mördad med "rensad"?
Det är bara mord om de är mänskliga.
Nu byter vi samtalsämne. Det här upprör min dotter.
Det var schweiziskt av er.
Var försiktig med vilken sida ni ställer er på under kriget.
Vår värd frågade om "Sommarskolan". En lysande film.
Har ni sett den? Den är väldigt rolig.
Jacques.
- Gör det. - Gå.
Du måste varna byn.
Jag har ett brådskande meddelande till alla lyssnare.
Om ni bor i stan Ramatuelle måste ni evakuera omgående.
Tyskarna tänker rensa stan på motståndskämpar och judar.
Evakuera stan omgående!
Grattis än en gång.
- Doktorn. - Doktorn?
Infinn er på mitt kontor i morgon bitti. Jag har några frågor.
Tack för en underhållande middag.
Er Eintopf var en härlig påminnelse om fäderneslandet.
Roligt att ni tyckte det var trevligt.
- Lycka till med er utredning. - Tack.
Tack än en gång för en trevlig kväll.
Sköt om dig, min vän.
Vad sa ni?
Jag upprepar. Samtliga i byn Ramatuelle måste fly.
Tyskarna skickar en dödspatrull för att rensa byn.
- Varför är signalen så stark? - Vi är väldigt nära.
Vad var det ni sa?
- "Sköt om dig." - Det är ett besynnerligt uttryck.
- Hör ni det ofta? - Va?
- Alla uttryck har ett ursprung. - Ja, jag antar det.
Ni har en brokig personal, monsieur Eerikainen.
- Jag reser mycket. - Ni gillar utlänningar.
Ni är ohövlig. Kom till saken.
Är du säker på det?
- Bäst att ni förklarar er, kapten. - André och jag ska ta oss ett snack.
Vi kan väl ta oss ett glas i mitt arbetsrum? Jag har fin konjak.
- Jag tar gärna ett glas. - Älskling? Det är dags att åka hem.
Bara några frågor.
Efter er.
Göm er! Omedelbart!
Ni som hör det här. Om ni bor i närheten av Ramatuelle-
-måste ni varna invånarna. Evakuera omedelbart!
- Ett glas, kapten? - Gärna.
Var är han, monsieur Eerikainen?
Vem då?
Jag vet att ni sköter om mäktiga mäns ekonomiska förehavanden-
-och att de värdesätter den tjänsten, så därför värdesätter jag den också.
Ge mig Jacques, så låter jag er fortsätta tjäna tredje riket.
Konjak.
Prost.
En fin årgång.
Ett brådskande meddelande till Ramatuelles invånare.
Dödspatruller är på väg till er.
Ni måste fly från monstren!
Halt!
Öppna dörren.
Stig på.
Välkomna. Trevligt att se er. Kom in.
- Vad har ni gjort med honom? - Nej, nej, nej.
Bort med tassarna!
Tack, Werner. Dörren, är du snäll.
Din pappa och jag pratade just om lojalitet. - Inte sant, André?
Jag vill ha ett svar på en fråga. Sen kan han gå.
Var är Jacques?
Werner.
Var är Jacques?
Ni måste evakuera...
Var är Jacques?
Fan.
Nu vet jag var du har din lojalitet.
Werner.
Har du en cigarett? Jag ska ta mig ett bloss.
Nej.
- Vad gör jag med personalen? - Döda dem.
Ta med flickan för förhör.
Du, där. Ställ dig upp.
- Herregud. - Pappa!
Pappa!
- Vi måste stoppa blödningen. - Han måste härifrån. Hjälp mig.
- Nej... Ni får ge er av utan mig. - Vad gör vi?
Vi kan inte lämna honom.
Den där mannen kommer när som helst.
Bertrand, Agnes... Ta hand om henne.
- Som om hon var vår egen. - Nej!
- Juliet... - Jag kan inte lämna dig!
- Hör på nu. - Jag kan inte lämna dig.
Den här Klaus kommer göra allt för att gripa mig.
- Jag måste beskydda dig. Förstår du? - Nej, jag vägrar.
Hör på nu.
I kväll stirrade min lilla tös fienden i ögonen-
-och vägrade att ge sig.
Du är lika modig som din mamma. Jag är otroligt stolt över dig.
- Gå nu. - Nej!
Jorn, ta med dem härifrån.
- Vi måste gå. - Nej!
Raska på! Vi tar bakdörren.
Kom igen.
Ramatuelle, jag ber för att dina invånare är i säkerhet.
Om ni inte redan har gett er av, måste ni evakuera omedelbart.
Det här kommer tyvärr att bli min sista sändning.
Jag vill tillägna den till en komplex man.
Ett tag har jag beskyddats av en man som heter André.
André hade inte behövt ge mig logi-
-eller ta hand om mig på något vis.
Vi hade varken familjeband-
-eller hedersskulder och jag kunde inte betala honom.
Han hade ingen anledning att låta mig bo här.
Förutom den viktigaste anledningen av dem alla.
Det var det rätta.
För den medmänskligheten offrade han sitt liv.
"Det är den största kärlek som finns", sa Kristus.
I den här stunden förstår jag de orden som aldrig förr.
Jag vill lämna er...
med en dikt av Edna St. Vincent Millay.
Det var min frus favoritdikt och den har gett mig stor uppmuntran.
Nu vill jag skicka vidare den välsignelsen till er.
"Mitt ljus brinner i båda ändarna."
"Det kommer inte vara natten ut."
"Men, ah, mina fiender och, oh, mina vänner."
"Det ger ett underbart ljus."
Jag inser att jag aldrig har berättat hela mitt namn den här tiden.
Jag heter Jacques Christofferson.
Jag ser fram emot att få träffa er allihop-
-mina osynliga bröder och systrar.
Länge leve Frankrike. Länge leve frihet, jämlikhet och broderskap.
Sköt om er, mina vänner. Gud vare med oss alla.
Det här är kapten Klaus Jäger vid Gestapo.
Jacques Christoffersons röst har tystats för alltid.
Jacques?
Jacques? Är du där?
Jag vet inte om du kan höra oss, men du ska veta att du räddade oss.
Jag heter Theo och bor i Ramatuelle.
Pappa, jag klarar det här.
Jag vet hur man gör. Det kommer gå bra.
Jag har en del andra här som vill tacka dig.
Må deras röster finna dig i himlen. Gud vare med oss!
Hans von Dohnanyi var min make. Jag heter Christel.
Jacques gav mig hopp och jag ska fortsätta.
Jag litar fullständigt på dig, pappa. Lita på mig när det gäller det här.
Jag ska inte svika dig.
Henryk Dobrzanski dog som en soldat i kampen mot nazisterna.
Han överlevs av sin son. Gud vare med oss.
I kväll stirrade min tös fienden i ögonen och vägrade att ge sig.
Jacques är skälet till att jag fortsätter slåss. Gud vare med oss.
Oliver Bernas överlevs av fru och fyra barn.
- Gud vare med oss. - Jag är ensam. Jacques gav mig hopp.
Jag tänker fortsätta kampen. Gud vare med oss.
- Gud vare med oss. - Gud vare med oss.
Jacques Christofferson var hoppets röst för oss.
Han överlevs av sina lyssnare och sin familj.
Agnes.
Bertrand.
Yanko, Jorn och av hans dotter Juliet.
Nej, nej, nej!
Vi kommer att fortsätta. Gud vare med oss.
Henri Rousseau, stupad vid Verdun.
Han överlevs av sin son, inspektör Gerard Rousseau.
Gud vare med oss.
.::TWA - Your Source Of Quality!::.
Översättning: Martin Andersson Iyuno-SDI Group