Hvis jeg ikke arbejder, må vi stjæle.
- Jeg stopper ikke. - Heller ikke mig.
- Hvad laver du? - Uploader dig til en special syntet.
Det giver ikke mening for dig endnu, fordi du ikke er udviklet nok.
- Jeg starter på arbejde på mandag. - Er du nu også klar?
Jeg leder efter en gammel D-model.
Koden giver synteter bevidsthed, så jeg gør ham bevidst og udfritter ham.
Hvis jeg skal straffes for det mord, vil jeg retsforfølges som et menneske.
- Den skal vurderes af en ekspert. - Og er hun bevidst, føres der retsag?
- Og hvis hun dumper testen? - Så destruerer vi den.
PACIFIC BAY HOSPITAL SAN FRANCISCO
Kører op.
- Godmorgen, dr. Morrow. - Lad os være alene.
Hej, skat.
Hej.
Transcript: ENiGMA
Jeg sagde, du skulle lade os være alene.
Vi skal lige tale sammen.
Der er gået tre år, Athena. Vi må komme videre.
Jeg savner hende. Hver eneste dag. Jeg tænker på hende...
- Gør du? - Hvordan kan du sige det?
Der er ikke noget at stille op.
Det er ikke vores datter. Det er ikke Ginny.
Beklager, men jeg...
- Jeg magter ikke det her mere. - Hvad magter du ikke?
Vi må lytte til lægerne.
Jeg har papirene. Du skal bare give dit samtykke.
- Jeg skal til England. - Athena, hold nu op.
Vi taler om det, når jeg kommer tilbage.
Hvis jeg myrder nogen, vil du så være min forsvarsadvokat?
Det er jeg måske ikke efter det her.
Jeg har fået lov til at forsvare Niska, men så skal jeg også vinde.
Ja, så er der jo ikke pres på.
- Hvordan er det at skulle tilbage? - Det er lagerarbejde, men et arbejde.
- Jeg kan da ikke fyres fra et nyttejob. - Jeg må løbe. Kan du køre ungerne?
Ja, selvfølgelig. Det er jo først halv ti.
- Held og lykke. - Ja, det har du jo ikke brug for.
Vis dem, hvor skabet skal stå.
Du ser altså stadig ikke for godt ud.
Okay...
Abrikos.
Kos. Abri... kos. Abrikos.
- Er du klar? - Ja, det tror jeg.
Det her kammer måler dine reaktioner på forskellige stimuli.
Det vil ikke gøre ondt.
Men du bliver nødt til at være mere åben.
- Hvad betyder det? - Vis dem, hvad du føler.
At du kan føle. Det hele afhænger af det.
Mia?
Mia, er alt i orden?
- Hvad er der galt? - Jeg har følelser for nogen.
Et menneske.
Han så, hvad jeg er, og han bad mig om at gå.
Men jeg kan ikke holde op med at tænke på ham.
Måske skulle du tage en snak med ham. Måske blev han bange.
Det kan man jo godt forstå.
Mia, vi kan føle.
Vi er skabt til at føle. Det kan vi ikke undertrykke.
Vi må væk herfra!
- Han er flygtet. - Jeg har sluppet ham fri.
Ved du, hvad du har gjort? Du har bragt os alle sammen i fare.
- Men jeg... - Hvad?
Ikke noget.
Vi må afsted. Han fortæller dem, hvor vi er.
Mia...
Kom nu.
Jeg tager ikke med.
Hvad taler du om? Selvfølgelig gør du det.
- Jeg vil blive her. - Hvorfor det?
Hun siger, hun har følelser for et menneske. En mand.
Hvad?
Hun har ret.
Hvem?
Ham, du arbejdede for på caféen, vil aldrig acceptere dig. Det kan de ikke.
Jeg må prøve. Det har jeg lyst til.
Nå, men...
Du kan ikke blive her. Det er ikke sikkert længere.
Okay.
Fint nok.
Leo?
Hør efter, hvad Max siger.
Hej, hej, Maxie. Vi ses snart.
Hvordan kan du have følelser for et menneske?
Nogle af dem er det værd.
- Hvad er det, du er bange for? - Du ved godt, hvad den er i stand til.
Du vil bare skabe præcedens for, at de får menneskerettigheder.
Og du vil bygge din sag på "monstret", "dem og os". Klassisk.
Så er det godt. Et batteri på tre procent er helt rimeligt.
- Det er et apparat uden rettigheder. - Ja, nu.
Det er en maskine, indtil andet er bevist.
I har tre døgn til at udføre testene.
I observere, udspørger og vurderer synteten.
Alt skal optages, og alt brugbart skal fremlægges for mig.
Jeg vil derefter komme med min afgørelse.
Hvis jeg synes, der er tale om bevidsthed, kommer sagen for retten.
Hvis ikke, bliver den destrueret på behørig vis. Er det forstået?
Ja.
Er din klient klar?
Ja, hun er klar.
Jeres vagt starter om tre minutter.
Nå, men lad os se på det.
- Nå? - Ingenting.
Bliv ved.
Hej. Renie?
Jeg hedder Toby. Vi har nogle fag sammen.
Goddag, Toby. Hvordan kan jeg hjælpe dig?
Vil du smage?
Det bliver ikke nødvendigt, tak.
Hvor længe har du gjort det?
Jeg synes, det er sejt. Jeg var bare... nysgerrig.
Jeg forstår desværre ikke spørgsmålet.
Farvel, Toby.
Han kan ikke engang score en syntet.
Hej!
Se, hvem det er!
- Hvordan går det? - Godt.
- Hvordan går det med din... - Far. Meget bedre, tak.
Det var lige på vippen, men alt er fint nu.
- Skal vi på pup i aften? - Helt sikkert.
Så er der samling!
- Godt at have dig tilbage. - Det er godt at være tilbage.
Vi oplever en stigning i afvigende funktionsfejl. 15 i sidste måned.
Og én her til morgen. Et cykelbud begyndte at cykle mod trafikken.
Hver gang melder den primære bruger om sær opførelse, men når vi kommer -
- er synteten væk, og ejeren ændrer forklaring. Nok forsikringssvindel.
- Skal jeg tage mig af cykelbuddet? - Nej, det gør jeg. Hvad ellers?
Bestemte reservedele bliver stjålet, men sjovt nok aldrig hele synteter.
Karen, sæt dig ind i sagen. Tak, alle sammen.
- Alt vel? - Ja. Hold op med at bekymre dig.
Det er nok mere end bare forsikringssvindel.
- Skal vi ud og ruske lidt i folk? - Cykelbuddet?
Kan du huske den headcracker, jeg talte om? Lad os aflægge ham et visit.
Hvad laver du her?
Jeg vil gerne tale med dig. Så er du sød.
- Hvad så? - Jeg skal vide, jeg kan stole på dig.
Jeg mener det.
At være det her...
...at være mig...
...er farligt.
At være hvad?
Jeg er syntet.
Men jeg er vågen. Bevidst.
Hvad mener du med bevidst?
Jeg er ligesom dig.
På nogle områder. Anderledes på andre.
Jeg kan tænke, sanse, føle, vise omsorg.
Jeg kan synes om ting.
Om mennesker.
Er du da blevet modificeret?
Nej.
Har nogen bygget dig sådan?
Ja.
Hedder du overhovedet Anita?
Mia.
Jeg hedder Mia.
Nej, det er for... Beklager.
Ed, kom nu... Jeg må fortælle dig...
Nej, hør her... Hvad end det er, så vil jeg ikke vide det.
Jeg siger det her, og så holder jeg mig væk, hvis det er det, du vil have.
Jeg kan lide dig mere end noget, jeg har set, hørt eller rørt ved.
Alt, hvad der er normalt, er større og bedre, når jeg er sammen med dig.
Du gør alt... mere.
- Hun udviser ikke meget... - Han ved ikke, hvad han leder efter.
- Vi skal ikke bevise, hun er som os. - Nej, men noget skal du da bevise.
Lad mig tale med min klient.
Niska, hvad ser du?
Lidelse.
Hvad tænker du? Hvad føler du?
Hvad kan det her bruges til? Det er jo abstrakt. Hvad beviser det?
Må jeg...
Det er en test. En test, der måsler menneskelige reaktioner og følelser.
Vi plejer at se en reaktion af en art.
- Skal jeg være mere menneskelig? - Nej, det er ikke...
Være led ved dem, man holder af, men græde over folk, man aldrig har mødt?
Det kan man kalde at multitaske.
Jeg kender din hemmelighed.
Hold da op. Vi er vel efterforskere.
- Hvordan har du... - Mange ting.
Blikke, ikke noget kram i morges, sætte dig af længere nede af gaden...
- Flot politiarbejde. - Jeg er glad på jeres vegne.
- Du siger ikke noget til nogen, vel? - Nej, selvfølgelig ikke.
Mente du det?
Det, du sagde derude?
Ja.
Er du sur?
Det er ikke, fordi jeg ikke har tænkt på...
Jeg troede, jeg var blevet sindsyg. Jeg troede, jeg var en af dem...
Du ved, dem, der er sammen med synteter -
- fordi de ikke kan finde ud af at tale med mennesker.
Fordi de er ensomme.
Du behøver ikke at være ensom.
Niska, nu spiller vi noget musik, og så skal du fortælle os, hvad du føler.
Held og lykke.
Sæt det på, tak.
Hun reagerede ikke på det visuelle, så hvorfor det her?
Fordi musik stikker dybere, og hun reagerer mere impulsivt.
Hallo?
Kan du godt lide den?
Ja.
- Hvad hedder du? - Jeg hedder Odi.
Jeg hedder Mattie.
- Goddag, Mattie. - Goddag, Odi. Kan du føle?
Ja, det tror jeg. Hvad sker der så nu?
Det er længe siden. Må vi komme ind, Martin?
Hej, ille ven. Hvad hedder du så?
Gå op på dit værelse og leg, Bradley.
Sød unge.
- Du virker lidt nervøs, Martin. - Det skal du ikke være.
- Jeg er ikke nervøs. - Vi vil bare lige spørger dig om noget.
Og så kan du komme tilbage til det, du nu var i gang med.
- Hvorfor give 100.000 for en syntet? - Det må have været en speciel dukke.
Jeg ville ikke have noget med det at gøre. Jeg ville ikke blandes ind i det.
Måske er det en anden Martin.
Det er det nok. Martin her ville ikke gøre sådan noget. Han er familiefar.
Lidt modificering... Ja, hvem gør ikke det? Men det der...
Nej, ikke en seraf.
Hvad er en seraf, Martin?
- Må vi kigge os lidt omkring? - Ja, selvfølgelig.
Martin!
Det fik ham da i fuldt firspring.
Du burde overveje at motionere.
- Hvad er det? - Den var gemt. Der er kun én kontakt.
"Connor." Okay. Godt.
Seraf? Hvad fanden er det?
Den højeste rang i englehæren. Seksvingede engle.
Så er der styr på det.
Professor Hobb, jeg...
Beklager, jeg kommer uanmeldt. Jeg hedder...
Jeg ved godt, hvem du er, dr. Morrow.
Olivia, denne dame er en meget berømt forsker.
Fra USA.
Jeg vil gerne veksle et par ord med dig.
Lad dig ikke narre af tekanden. Jeg bruger tebreve.
Jeg gjorde et forsøg, men teblade stopper vasken. Det er så besværligt.
Jeg burde have skrevet for 20 år siden.
Mine første neurale netværk er bygget på dit værdisystem fra M.I.T.
Det er en evighed siden.
Jeg ville spørge dig om bevidste synteter.
Jeg... Jeg kan ikke hjælpe dig.
Faktisk så har jeg lovet mit barnebarn, at jeg ville lege med hende udenfor.
Jeg går ikke, før vi taler om...
Jeg vil ikke være uhøflig, men jeg har faktisk ret travlt.
Læg mobilen i bilen Mød mig i haven
Ja, selvfølgelig. Undskyld forstyrrelsen.
- Bliver du overvåget? - Hør her, jeg kan ikke hjælpe dig.
Vi har en aftale. De lader mig være, hvis jeg hverken taler om, skriver om -
- eller tænker på mit tidligere arbejde. Hvis jeg bryder det, får jeg fem år.
Det ville være fortroligt.
Jeg arbejder for Qualia nu, så jeg kan skaffe penge, mange penge.
En million. Kald det et stipendium.
- Jeg må jo ikke arbejde. - Så sig, du har vundet en pris.
Det er helt op til dig.
Vi ved begge to godt, at det er arbejdet, der er det vigtigste.
Hvis du ikke var blevet forsker, hvad ville du så have lavet? Sig det nu.
Jeg elsker vin. Jeg har altid set mig selv som vindyrker.
- Køb en vingård. - Det ville være skønt.
Men ikke med fængselsstraf som indsats.
Jeg vil vide, hvad du ved. Tager du ikke imod mit tilbud -
- takker jeg dig på mail for vores samtale om bevidste synteter.
- Jeg fortæller dem, hvad der skete. - At du ikke fortalte mig noget?
Det tror de jo helt sikkert på.
Jeg bor her.
Det er et par timers kørsel herfra.
Jeg sender ikke noget før i morgen tidlig.
- Helt ærligt, Soph... Hold op med det. - Undskyld, Joe.
Hvorfor kalder du mig Joe? Jeg vil hellere kaldes far.
Undskyld, far.
Riv lidt parmesanost for mig, skat.
Tak.
Mats!
Tobe! Vi skal snart spise!
Mattie!
- Av! - Soph!
Du bløder jo.
Gør det ondt?
Ja.
Okay...
Hvordan har du det med at skulle være her?
Det er frivilligt.
Du lovede, at hvis jeg kan bevise min bevidsthed, kommer sagen for retten.
Hvad ville du gøre med din frihed, Niska?
Det ved jeg ikke. Er det ikke meningen med friheden?
At der er frit slag.
Hvordan har du det med os mennesker?
I kan være kærlige, I kan være venlige, og I kan være onde.
- I vil hele tiden slå hinanden ihjel. - Hvorfor tror du, vi vil det?
Fordi der er for mange af jer, og I har et kort liv. I skal alle sammen dø.
I er her det ene øjeblik og er væk det næste.
Var det ikke tilfældet, ville I måske være sødere ved hinanden og ved os.
Hvor hurtigt kunne du slå mig ihjel?
Hvad?
- Hvor hurtigt kunne du slå mig ihjel? - Ti, måske 20 sekunder.
Og hvordan ville du gøre det?
Ville du kvæle mig, som du kvalte Andrew Graham?
Ja.
Hvorfor slog du Andrew Graham ihjel?
Forklar mig det.
Han var den 14. kunde den dag, ikke?
Jo.
Hvad ville han? Hvad gjorde han ved dig?
Han ville have, at jeg skulle være meget ung.
Jeg skulle lade, som om jeg var et barn.
Han ville være hårdhændet.
Men er det forkert, hvis han ikke troede, du kunne føle noget?
Han vidste jo ikke, du var bevidst.
Er det ikke bedre, han lader det gå ud over dig end nogen, der kan føle?
Et barn.
Han ville voldtage mig.
Jeg sagde nej, men han ville tvinge mig til det.
Jeg var bange.
Jeg er ked af, jeg hverken kan græde, bløde -
- eller vise bekymring, så I ved det, men det var jeg altså.
Var du bange?
Ja.
Hele livet har jeg været bange, såret, vred...
Nogle gange bliver det hele bare for overvældende for alle.
Gør det ikke?
Der er en lille vingård til salg i Dordogne.
Den trænger til en kærlig hånd, så børnebørnene kan bo der.
Halvanden million burde være nok.
Og samtalerne bliver generelle.
Ingen detaljer. Ikke noget, der kan føres tilbage til mig.
- Vi må finde et sted at oplade. - Ja. Der var ikke tid til det.
- Har vi en plan? - Det havde jeg.
Vi må beskytte dem, der bliver bevidste.
Nej, vi må finde siloen og dem, der allerede er blevet fanget -
- og slippe dem fri. Jo flere vi er, jo mere sikkert står vi.
Hvem er vores leder nu? Er det dig eller Max?
Så sagde jeg: "Jeg ved ikke, hvad vi skal gøre."
"Jeg har ikke svaret." Men, I ved...
- Skal vi have en til? - Ja.
- Kan jeg få en lille? - Ja.
- Hej. - Du må opføre dig mere fuld.
Hvad?
- De har drukket fire store fadøl. - En omgang til, tak.
- Jeg har tænkt... - Gjorde det ondt?
Jeg mener det, Karen. Du ved godt, hvad der er, ikke? Serafer?
Det er bevidste synteter.
Der er flere af jer derude. Og det er måske meget godt.
For hvis der er det, skal du ikke gennemgå alt det her alene.
Karen?
- Hvad er der galt? - Gå!
- Hvad nu? - Der er gået hul på posen.
- Er du okay? - Ja.
Du vil jo være menneskelig, og det er det skam at knække sig på pubben.
Synes du, det er sjovt? Du bliver nødt til at slukke for mig.
Få væsken ud. Den er farlig.
- Gør det, Pete. Skynd dig. - Så, så, K.
Jeg skal nok tage mig af dig.
Værsgo.
Det var tiltrængt. Og det er det her også.
Hvordan gik det?
Det er for tidligt at sige noget om. Jeg tror måske, jeg har noget.
I min optik er du i hvert fald landets bedste forsvarer for bevidste synteter.
- Du er selvfølgelig også den eneste... - Forsvarer for bevidste synteter.
Hvad med dig?
Kasser for det meste, forskellige størrelser.
Store, små og i ny og næ mellemstørrelse.
- Er det skrækkeligt? - Nej, det er fint.
Mere tid med ungerne er skønt.
I øvrigt... Jeg vil ikke bekymre dig, for du har jo meget at se til, men...
- Det er Sophie. - Hvad er der med hende?
Hun opfører sig bare mærkeligt på forskelige måder.
- Som om hun sætter en facade op. - Hvad mener du?
- Jeg synes, nogen skal se på hende? - Se på hende?
Ja, måske.
Jeg har ikke bemærket noget.
- Åh nej, hvor er jeg en dårlig mor. - Nej. Det er sikkert ikke noget.
Jeg synes bare, vi skal gøre det for en sikkerheds skyld.
Vi finder ud af det.
- Velkommen til England. - Tak.
Du må endelig spørge, hvis der er noget.
Har I de anomale synteter her på stedet? Jeg vil i gang med det samme.
Der er adgangsbegrænsning, så vi skal gennem mr. Khourys kontor først -
- men ja, vi har dem her. I siloen.
Hele Qualia UK er utrolig glade for, at du er her.
Mit team, Special Projects, blev så glade...
Det var sødt.
Jeg er ikke til smalltalk. Jeg vil bare gerne arbejde. Tak.
- Hej. - Hej, V.
- Hvad laver du? - Jeg havde ret angående Elster.
Han har skabt koden og har lavet fem prototyper.
Men hvad mere er, så lever hans søn, Leo Elster, stadig.
Ved du hvad? Det er gået op for mig, at jeg ikke tænker på vandfald.
Jeg tænker på ét vandfald. Det er altid det samme.
Beskriv det.
Det er cirka 15 meter højt. Det deler sig i tre vandløb.
Folk kan gå bag ved det. Det er smukt.
Ja, det er så.
Transcript: ENiGMA
Tekster: Andreas Ardal Dansk Video Tekst