AVGUST 1944
LUKSUZNI MUZEJ
Težko je. –Nadaljujta!
LAST NEMŠKIH OBOROŽENIH SIL
BANKA FRANCIJE
Dajmo, še malo! –Končno!
Gremo, hitreje! Zadnji zaboji.
Pelji!
GRAHOVO, JUGOSLAVIJA
Gremo! Hitreje! –Odprite!
Gremo! Ven! Izginite ven!
Kaj? –Ven! Gremo!
Sklonite glave!
Kaj se dogaja? –Pridi. –Mama! Kdo je to?
Nimam časa pojasnjevati. Prosim, pojdi. –Mama! –Hitro!
Prišla bom za tabo.
Mama! –Pojdi. –Je še kdo tukaj?!
Boste vi? –Seveda.
Nadaljujte! Hitreje! Ne zijajte naokrog!
Zgradba je blizu! Gremo, nimamo veliko časa.
Pojdite dalje! Tja dol! Hitreje!
Kot po navadi. –Samo štirje smo. –Tja! –Potrebujemo okrepitev.
Je vse pripravljeno? –Je. –Ste imeli kakšne težave? –Ne. –Drži.
ODPADNIKI
Prevod: malimuc Tehnična Obdelava: BLiNK
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
SARAJEVO, 1995.
Brez prerivanja, ker se vam lahko kaj zgodi.
Naj vas spomnim, da so tukaj otroci.
Unproforovcem in novinarjem vstop prepovedan.
Dober dan. –Pokažita dokumente?
Izstopita! Pridita ven! –V redu.
Roke nad glavo. Dajmo!
Še tvoje roke!
Hej, počasi!
Slecita se. –Kakšen začetek.
Bilo je že huje. –Takoj!
Verjetno bi moral nositi drugačno spodnje perilo.
Oblecita se.
Prihodnji dostop do generala bo odvisen od vodenja intervjuja.
Pričakujemo, da bodo njegove besede slišane in cenzurirane.
Svet mora videti, da gre za človeka z integriteto.
Tukaj sva, da poročava vsako sleherno besedo.
Sranje. –V čem je problem?
Te stvari se vedno zmočijo.
Greva, stara šola. –Naprej moramo.
General, lahko slišim moč vašega glasu? Govorite normalno.
Morda bom izdal ukaz, da vama strgajo kožo, ko bo tega konec.
Sliši se dobro. –Si slišal, kar je rekel. –Jasno in glasno.
To še bo zabavno.
Čisto, z desne. –Čisto, z leve.
Tukaj ga namesti.
General Milić, kako reagirate na mednarodno skupnost,
ki izjavlja, da ste vi spočeli grozodejstva?
Zelo enostavno. Ljudje po svetu so bili nahranjeni z lažmi.
Ne razumejo posledic odcepitve Hrvaške …
Se opravičujem, general. Izgubili smo zvok.
Če je možno, bi zamenjal baterijo.
Oprostite. Hitro bom opravil.
Super. V redu je.
Kako je zdaj slišati? –Lahko nadaljujemo.
Bodita pripravljena. Tri, dva, ena.
Opravljeno. –Rušenje betona!
Hitro!
Dobro je.
Kakšen je bil intervju?
Precej dolgočasen. –Edino zvok je bil dober.
Gremo.
Sranje! V kritje.
Pred nami je srbski čoln.
Tri, dva, ena. Gremo!
Frank, pripelji generala! Vzemi torbe!
Stanton, preveri stopnišče.
Stopnišče je varno!
Prihajajo z leve!
Stanton, dvigni se!
RPG!
Stanton!
Pojdimo. Ti si zadnji!
Si prepričan?
Vedno.
Kdaj si se naučil voziti tank? –Prvič ga peljem. Kako mi gre?
22 zračna podpora, tukaj Formula 150. Me slišite?
22 zračna podpora, me slišite?
Formula 150. Slišim vas. –Končno.
Imamo paket. Premikamo se proti vzhodu.
Sprememba načrta umika.
Kako to misliš, F150? Preveriti bom moral ukaz. Konec
JP, si kdaj streljal s tankom? –Pritisnem sprožilec in izstrelim.
Uporabi sprožilec.
Prvo polnjenje pripravljeno in namerjeno!
RPG!
Ustreli!
Sranje, nivo goriva. Cilj je previsoko.
Izpusti naftni sod! –Razumem.
Sod z gorivom. Streljaj.
Zadel si jih.
22 zračni podpori, kakšen je evakuacijski načrt?
F150, počakaj. Še vedno čakam na odobritev.
Dobili smo družbo.
Kaj pa helikopter? Potrebujemo ga! Takoj!
Granata!
Negativno, F150. Nahajate se v nepodprtem zračnem prostoru.
Drži se načrta. –Kaj? –Nimam časa za to sranje.
Kam gremo? –Spoznavat pokrajino.
Izstrelili so raketo!
JP, vidiš komunikacijski stolp? –Ja. –Zruši ga!
Pelji! Moramo se mu umakniti!
Ja! –Ja!
Na varnem smo!
Pred nami je tank.
Še eden je za nami.
Petrović.
JP? –Šef.
Obrni cev na 10-to. Ustreli. –Razumem.
Gremo plavat!
Takole!
Ustrelite jih! Kaj čakate!
Kdaj gremo? –Ko preneha deževati.
Opozori patruljni čoln. Morajo jih ustaviti.
F150, dobil sem dovoljenje za alternativno ekstrakcijo.
Ponavljam, dobil sem dovoljenje za alternativno ekstrakcijo.
Ne me jebat? Pozni ste.
GLAVNA OPERATIVNA BAZA, BOSNA IN HERCEGOVINA
Se zavedate, kakšno sranje ste povzročili?
Ljudem, sem moral vse pojasniti.
Verjamem, gospod. –Kdo te je kaj vprašal?
Nimaš niti dva grama sivih celic
v tej tvoji votli buči.
V redu, gospod. –Vaša naloga je bila, da vstopite, zavarujete paket
in ga dostavite brez sledi, kot da nas ni bilo nikoli tam.
In kaj smo dobili? Tank iz obdobja Sovjetske zveze,
ki pelje skozi prekleto mesto Sarajeva, mrtve Srbe
in neugoden pogovor med mano in podsekretarjem načelnikov generalštaba.
Gospod, bili smo ogroženi. Če sem hotel zaščitili svojo ekipo
in dokončati operacijo, sem se moral prilagoditi.
Si mislil, da je vožnja s tankom po polovici Sarajeva odgovor?
Ja, gospod, sem.
Vsi greste na tridnevni dopust.
V tem času se bo poveljstvo odločilo, ali vas bodo objavili javno,
da vas vidi ves svet, ali pa to storimo tukaj, zasebno,
da sami uživamo v tem.
Prosto.
Počakajte.
Skoraj sem pozabil.
Tukaj so še štiri.
Imel bom zelo neugoden pogovor z zračno podporo 22.
Uživajte z največjo diskretnostjo. Prosto.
Prekleti tank.
Želi še kdo pijačo? Častim –Res? To se še ni zgodilo.
To rundo častim jaz, ker bi rad nekaj povedal.
Niti besede ne slišite, ker še sam sebe ne slišim.
Fantje!
Tišina!
Boste že utihnili? –JP, ukrepaj.
Rad bi rekel, nazdravimo na uspeh misije.
In na mnoge druge.
Od vas nisem mogel zahtevati nič več. –Za ekipo!
Šef, gospodje, poženite jetra! –Pripravljeni.
Na deveto!
Čudovita je. Bo tvoja, ali moja?
Lara.
Vprašanje imam zate. Od vseh fantov, ki tukaj sedimo,
vključno z mojo malenkostjo,
kateri od nas ima največ možnosti pri tebi?
Kako se reče … "ti ne"?
Tuš! –In to hladen!
Kaj naj rečem? Popolna je.
Ta runda je moja!
Petar, povej. Tvoja natakarica, Lara, v čem je tu fora?
Lepa je, a ne? –Res je, vendar ne pada na moje čare.
Prava je. Lokalno dekle z moralo.
Z moralo, ja. Ta jo povzdigne višje od tebe.
Rad bi vedel, čemu se smejiš, če se ne trudiš!
Zato, ker se sploh ne trudim. –Moral bi poskusiti.
Po kateri poti greva? –Na kebab?
Nisem lačen. –Res?
Raje bom tekel.
Pazi se Petrovičevih ljudi. Ne prenese poraza.
Se vidiva kasneje.
Sem vedela, da ti bo uspelo.
Si lačen?
Ne, srečen sem, kjer sem.
Nekaj sem razmišljal.
Da bi se vrnila z mano domov, ko se to tukaj konča.
Zakaj me želiš odpeljati domov? –Ker te ljubim.
Ker si me spremenila. –Moja prihodnost je tukaj.
Države ne morem zapustiti. –Daj no, Lara, neumnost.
Bi ti pobegnil, če bi se te stvari dogajale v Bakerstownu? –V Bakersfieldu.
Ne, ne bi.
Pred nekaj tedni sem ustanovila fundacijo.
Šele včeraj sem dobila uradne dokumente.
Sedaj lahko zbiram denar za to, kar potrebuje država.
Zdaj imam priložnost.
Bi rad vedel, kakšno ime ima? –Seveda.
Fundacija Lare Simic,
za obnovljeno in boljšo Bosno in Hercegovino.
Dolg naslov ima.
Zaslužil sem si. –Seveda.
Kako nežna si.
Seveda, kavboj.
Kaj to pomeni? –Lepo diši. –Izgini.
Bova, takoj ko nama podariš bar.
Lara, odnehaj.
Ne bom prosjačil. –Predaleč si šel, Milenko.
Spravi žival iz hiše. –Povej kje jo imaš, če ne jo poiščeva. –Pojdi k vragu!
Izginita!
Kaj se dogaja?
Ne vmešavaj se, Američan. Nočeva se pretepat.
Ni važno, jaz tudi ne.
Prijatelji? –Glej kretena …
Naj pove to, po kar smo prišli, če ne, ti odpihne možgane.
Nič mu ne povej, Lara. –Ni je tukaj.
Pokazala ti bom kje je. Pusti ga pri miru. Nič ne ve o tem.
Tako se govori, mala moja.
Sem ti rekel, da bi moral na kebab. Dober je.
Moj je.
Kako dolgo že veš? –Za vaju?
Ves čas. Nisi bil ravno diskreten.
Lara, kdo so ti ljudje? Ta, je moj brat.
Druga dva ne poznam.
Čas je, da uporabiš glavo in ugotoviš, za kaj gre.
Ja?
99,9 % čisto.
12,4 kilograma.
V vrednosti 150.000 ameriških dolarjev.
Marička. Kje si to našla? –Dolga zgodba,
daleč nazaj.
Gre za dedkovo zgodbo.
O zgodbi, ki ga je večino življenja preganjala.
Je še kdo tukaj?
Vse je naredil, da bi se izognil težavam.
In ker jih ni mogel najti, so te našle njega.
Spusti to, prosim.
Ujemite mulca, ukradel mi je zlato!
Streljaj!
Pomiri se! Pomagal ti bom.
Nisem nacist! Pri miru bodi.
Tvoj prijatelj sem. Mi zaupaš? Bi šel z menoj?
Pridi, greva. Hodi pred menoj.
Je vse pripravljeno? –Ja. –Si imel težave? –Ne.
Pridi.
Bilo je tako, kot da Grahovo ni obstajalo.
Sčasoma je bilo pozabljeno.
Toda moj dedek ni nikoli pozabil.
HRASTOVA HIŠA, Skladiščenje in varnost, Lorca, Španija, CR 100007
Ljudje iz mesta so se mu smejali.
O njem so govorili, da je neumni starček, z izmišljenimi zgodbami.
Ampak zame je bilo v tej zgodbi zmeraj nekaj drugačnega.
V njej je bilo slutiti bolečino.
Žalost, ki jo je ohranjal skozi vso življenje.
Kaj pa zlati bar?
Bil je točno tam, kjer mi je povedal. V temelju kipa.
Si predstavljaš, kako bi to zlato pomagalo mojemu narodu?
Mi ga boš pomagal poiskati?
Praviš, da gre za nacistično zlato? –Francosko, ki so ga ukradli nacisti.
Ga je morda še več na dnu jezera? –Nihče ne ve, da obstaja?
Koliko palic bi naj bilo spodaj? –Poln tovornjak.
Dva tisoč, morda še več.
Koliko, Ben? –V vrednosti okrog 150.000 $.
Če to pomnožiš s 2000, je to 300 milijonov dolarjev.
Se zavedate, o čem govorimo? –O vrnitvi več kot 300 milijonov $ zlatih palic,
katerih ni nihče videl več kot 50 let.
Pod 50 metri vode, na sredi sovražnikovega ozemlja.
Da ne omenjam logistike za takšno operacijo.
Kako ste izvedel o tem?
Živjo, ljubezen. –Srček.
Se spomnite Lare? –Seveda se, iz bara.
Spomnim se, kaj se je zgodilo. –Bi kdo vino?
Te vasi tukaj … So izbrisane in izginile.
Komur je uspelo pobegniti, so živeli slabše od živali.
Drobec hrane, kontaminirane vode, brez zdravniške pomoči.
Gospa, zato je tukaj Nato, da temu naredi konec.
Kaj bi se zgodilo, če vsi zapustimo državo? Znova bi si morali zgraditi življenja.
S tem zlatom bi lahko zgradili šole, bolnišnice, ceste.
Ljudem brez prihodnosti bi spremenilo življenje.
Recimo, da pridemo do zlata.
Kako naj vem, da ne boš vzela svojega deleža,
spakirala stvari in odšla v Švico?
Od mene zahtevaš, da tvegam z ljudmi.
Lahko umrejo, ampak zakaj?
Kakšno garancijo imamo, da boste storili, kar pravite? –Prav imate.
Če tega ne storim, vam ne morem napovedati prihodnosti.
Lahko vam le povem, da ne lažem.
Srce mi bije za domovino. V zlatu vidim upanje.
In upanje je edina stvar, ki mi je ostala.
Prav.
300 milijonov.
Razdelimo ga na šest delov. –Na dva.
Oprostite? –Razdelite ga na dva dela.
Polovico dobite vi, druga polovica gre mojemu narodu.
50:50. Vzemi ali pusti.
Veliko bi tvegali. Kariere … –Kaj pa naše življenje?
Všeč mi je moje življenje.
Za božjo voljo saj smo vendar mornarica, napaka je sploh govoriti o tem.
Govorimo o veliki operaciji, na nevarnem območju, v kateri nimam pooblastil.
Noro. –Noro je sploh razmišljati o tem.
Kaj, če bi lahko?
Želiš poskusiti, izvoli. –Stanton ima prav.
Kaj pa, če bi uspeli? Tu smo že šest mesecev. Kaj smo storili?
Ne gre za vojaško operacijo, gre za prikrito vajo čiščenja.
Priložnost imamo narediti nekaj izjemnega,
pomagati ljudem.
Enkratna priložnost, fantje. Ena od milijontih.
Kaj pravite?
Naj te nekaj vprašam. Tole med nama …
Je to bilo le zato, da prideš do zlata?
Izbrala sem te, ker sem vedela, da mi lahko pomagaš.
Kasneje sem se zaljubila vate.
Verjemi.
Ljubim te.
Vsi smo za.
Nadaljujte z iskanjem.
Kot je dejal Larin dedek,
Nemci so raztovarjali zlato v banko, preden je razneslo jez.
V notranjosti banke se nahaja sef, narejen v
Lorci, v Španiji, leta 1930. Tukaj je serijska številka.
Ugotovite vrsto jekla, debelino, mehanizem za zaklepanje,
vse, kar nam lahko pomaga odpreti sef.
Tukaj je popis inventarja baze. Identificirajte potrebno opremo
in kako si jo sposodimo. –Zmenjeno.
Leseno pristanišče se nahaja približno 274 metrov od naše točke potapljanja.
Tam začnemo. Potapljali se bomo s tremi ekipami po dva v ekipi.
Potrebovali bomo magnezij, zažigalne palice in čisti kisik, da prerežemo jeklo.
Rabimo še generator in 10 rezervoarjev zraka vsak večer.
Dobite. O kolikih nočeh govorimo? –Mislim, da pet.
Potapljali se bomo v 10 minutnih intervalih,
da se izognemo dekompresijski bolezni.
Oskrbovalci so škrti, ko se gre za potapljaške jeklenke.
Veste, kaj je smešno?
Zračna podpora ima cel kup teh stvari.
Kreteni so nas zadnjič zajebali pri umiku.
Prepričan sem, da bili presrečni, če bi nam pomagali.
In če ne, si bomo pomagali sami.
Se še kdo drug razen mene sprašuje, kako bomo izvlekli 2000 palic iz jezera?
Kaj vse potrebujemo? –Baterije, toplotne sonde,
zažigalne palice. Vprašaj ga za zažigalne palice.
Tukaj so, da nam pomagajo, g. Kurjak.
Razumel bom kot "ja".
Odlično. Potrebujemo jih 20.
Dvajset kosov.
Američani želijo oropati banko.
Kaj je tako smešno?
Vprašal je, če načrtujete oropati banko!
Trezor je bil sofisticiran, glede na njegovo velikost.
Štirinajst centimetrov kaljenega jekla, več kot pol metra betona.
JP, potrebovali bomo kar nekaj dni za to.
Da bi prihranili denar, so proizvajalci trezorjev izdelali bočne stene,
ki ležijo ob notranjih zidovih polovične debeline.
Trezor se nahaja nasproti cerkvenih zidov.
Se pravi, da gremo tja.
Pri Bogu prisežem, če najdemo zlato, ga dam v humanitarne namene.
Ja? Boš odprl lastno pivovarno? –Duffyjeva hiša piva.
Dobil boš Nobelovo nagrado. –Hvala.
Na zdravje. Ne bom se pohcal po vaši paradi, če se ne bomo domislili
kako izvleči tone zlata iz jezera, boš dobil moj kurac.
Prav imaš.
Kaj pa vi tukaj, Duffy?
Hotel sem poklepetati, Walt.
Ne, ne.
Brez klepetanja. –Kaj pa recimo nakupovanje?
Dimitri? –Sergei sem.
Sergei, ja.
Poznaš Severno atlantsko trgovsko organizacijo,
Operacija Skupnih prizadevanj?
Nič ne vem … –Jaz vem.
Pomembnejše od tvojega znanja je, če si pripravljen
pomagati projektni skupini v tej tajni misiji.
Strogo zaupni. –Strogo zaupni?
Kako lahko pomagam?
Za nekaj dni bi potrebovali vozilo podjetja.
Moral bom vprašati za dovoljenje …
Sergei, kateri del "Strogo zaupno" nisi razumel? Ogrožena so življenja.
Svojemu narodu bi naredil veliko uslugo.
Ne bi bil presenečen, če bi te razglasili za heroja.
Morda boš odlikovan z medaljo.
Hvala, Sergei.
Od zdaj naprej, boš moral vse zanikati.
Če kdo vpraša, kje je vozilo, ne veš.
Ker …
Ker? –Ne vem. –Točno.
Hvala, gospod.
V redu, Bob. Počasi in umirjeno.
Dobro, pridi.
Podjetje za podvodne 70-ke. –Ja, tako je.
Altoona, Pennsylvania. Stranke navdušuje od leta 1971.
To je to! Nikar predolgo, dami.
Ne bova. Hvala.
Dobro.
Grem še po ostalo. –Dober predlog.
Imate družino, g. Matt?
So doma?
Ne. Nimam.
Delujete mi kot družinski človek. –Nisem.
Zdaj ni pravi čas za pogovor ali terapijo.
Pozor! Opažen je premik na južni obali.
Bodi tiho. Ne delaj hrupa. Ostani na tleh.
Pozor! Potrebujem okrepitev na južni obali. Ponavljam!
Nujno potrebujem okrepitev na južni obali. –Gremo!
Si dobro? Pridi.
Je vse v redu? –Ja.
Hvala.
Kaj je to?
Veš, da lahko s tem kupiš sto takšnih lukenj, kot so te?
Pa kaj?
Kaj si naj začnem s tem? Daj denar!
Tako …
Vsa stvar v zlatu je ta, da ima težo.
Vsaka zlata palica tehta okrog 27 kilogramov.
Se pravi, če je tam okrog 200 palic, je to … –27 ton.
Kar pomeni, da se bomo morali večkrat potopiti, da spravimo vse ven.
Kako dolgo bo to trajalo?
Ne, ne. Ne morem dvigniti vseh na enkrat.
Kako je šlo včeraj? –Slabo.
Patruljne ladje so na jezeru vsakih 35 minut.
Petrović je danes zjutraj zadel še konvoj. Tam je zdaj vroče območje.
Če nas odkrijejo, več ne sodelujemo, umaknemo se in prekinemo operacijo.
Poglejmo, kaj imaš?
Einstein vam je želel povedati, kako na enkrat dvigniti zlato iz jezera.
Res? –Torej.
Potrebujemo nekaj za črpanje vode,
vendar nekaj takega, da prenese težo zlata, ko je ta na površini.
Tovorno mrežo, ki se razprostre po dnu jezera.
Kaj bomo storili? Zlato bomo dvignili na površino,
na vsak vogal postavimo štiri dvižne vreče, za dvig do točke,
kjer lahko dodamo zelo veliko dvižno vrečo.
Vendar to še ni dovolj.
Nemudoma bomo morali na vrh namestiti tovorno padalo, da pridobimo volumen.
Dodajati bo treba zrak, vse do površine.
Je dovolj močan? –Ja. Kevlarjeva tkanina je zelo močna.
Čudovito. –Skoraj, ja. –Še eno težavo imamo. –Sem vedel, da ni tako pameten.
Dvignili jo bomo na površje, kako pa na kopno?
Tudi o tem sem razmišljal.
Rad se praska po jajcih.
Malo ga zajebavaj. To je nagnalo domačinom strah v kosti.
Poimenoval jo je "praskanje jajc". Je tako, D?
Si kdaj pomislil na težave?
Kot so rakete zemlja-zrak, RPG?
Ne, takšna sranja ga samo razjezijo.
Vidita tisto leseno pristanišče, 200 metrov vstran?
Tam bomo pristali.
Kaj je takega tam spodaj, da zahteva nepooblaščeno operacijo?
Zlato. Nacistično zlato.
Milijon dolarjev, ki si ga lahko razdelita.
Čarobno število.
Poleg letenja, Detroit obožuje denar. Je tako, D?
Kakšen je plan?
Tukaj nas izpustite, po dogovorjenem času, nas dvignete skupaj z zlatom.
Potem pa vsak svojo pot. –Plan je dober.
Tovor bo težek. Lahko pride do težav?
Ne, če boste poslali težek transportni helikopter.
Znate upravljati z njim?
Človek ima sposobnost pilotirati z vsem. Z žrebci, zmaji, Apači.
Namestite na rit rotor Pameli Anderson,
pa bo pilotiral z njo! –Ja, seveda.
Tridnevno opazovanje je vse, kar potrebujeva. –Dobro.
Družba, smo na sovražnem ozemlju.
Sranje lahko postane neprijetno.
Kam je šel?
Dobro. Kaj ko bi me odpeljala v bazo?
Izvoli, to so mi dali.
Si jih sploh kdaj videl? –Njih? Nikoli. Samo neki debili …
To so njihove ploščice. –To, kar si naredil je zelo patriotsko.
Nenavaden in dragocen predmet.
Od kod ti to?
Našel sem.
Od zdaj naprej bom govoril samo s teboj.
Vse mi boš povedal.
Kaj je z dekompresijo? Na tej globini bo problem.
Nadzirali bomo dvig. –Tukaj si.
Levin išče tebe in ekipo v pisarni.
Gospe, zakaj stojite tu pred mano?
Si lahko mislim, gospod. –Pojma nimaš, Barnes.
To sem hotel reči, gospod.
Vaš predpostavljeni general Tobias,
se je včeraj sestal z zračno podporo.
Izvršili smo oceno vaše nedavne operacije,
ki sem jo nadziral s svojo običajno inteligenco in temeljitostjo.
Preiskava je privedla do določitve, v kar so mnogi sumili o ekipi 22.
Morda veste kaj bi to bilo, poročnik? –Da gre za goro pičk, gospod.
Točno to!
Poleg tega je med navedenim pregledom,
prišla na dan izvrstna taktika in junaška akcija ekipe.
Še posebej je bil navdušen general Tobias.
Prosim, ne začnite mahati s svojimi drobnimi penisi.
To me spominja na arogantnega zeta, ko mi je poslal škatlo cigar za 50 $,
da mi izrazi čast mojega rojstnega dne.
Osebno, bi mu najraje z njimi iztaknil oči,
ker to počne samo zato, da se šopiri z bogastvom,
s čemer spodbuja napačno trditev lastne premoči.
Klasični Napoleonov kompleks.
Odstopil sem od tega.
Zdi se, da vas veliko število Srbskih lovcev na glave
aktivno išče, da vas ubijejo, pametnjakoviči.
Gospod, spodbujam jih, da poskusijo.
V to ne dvomim. Na srečo, te priložnosti ne boste imeli.
Skupno poveljstvo želi, da se umakne ves nered.
In s tem "neredom", mislim na vas pet.
Res, gospod? –Prerazporejeni boste.
Daleč vstran od tu.
Med tem časom, boste poslani domov.
Transportno letalo do Mannheima poleti čez 36 ur,
tudi vaše srečne riti bodo na njem.
Do takrat boste zadržani v bazi. –Z vsem spoštovanjem gospod,
naše delo tukaj še ni končano.
Cenim vaše mnenje.
Na žalost je to nad mojim plačilnim razredom.
Prosto.
Šef, kaj boste storili?
Kako to misliš, "Kaj bom storil"? Saj si ga slišal.
Znebit se nas želijo. Tukaj smo končali.
Spakirajte svoje stvari in se ga napijmo.
Oprosti.
Vem, da si želel to storiti za njo.
Ljubiš jo, kajne? Neumno vprašanje.
Želiš, da ji povem? –Kaj? Da jo ljubim?
Ne, zdaj ji kar sam povej.
Ko vaju vidim skupaj …
sem srečen.
Hvala, kolega.
Ne bi ti bilo treba, Giacomo.
Izgleda, da imamo poslovilno.
Zračna podpora, kajne? –Res je, kolega. Kaj lahko naredimo za vas?
Čisto nič ne morete.
Ampak najebali smo, ko smo morali preživeti svetovno vojno.
Dve svetovni vojni. –Dve svetovni vojni,
ker nas vi gospodje ne morete izvleči iz navadne operacije v Bosni.
Pijan si. –Nisem še dovolj.
Kako si, Porter?
Leva stran, čista. –Desna tudi.
Splača se postati zmagovalec.
Moj oče, je bil svetovalec pomorskim častnikom. Tako kot dedek.
Oba sta se borila v vojni. Za koga se mi borimo?
Za butasto mirovno misijo.
Izgubil si!
Kaj? –Kaj sta počela? Sta se stepla?
Ne.
Torej nista naletela na nobenega iz zračne podpore?
Smešno, ko gledam vajin obraz, se mi zdi, da sta.
Ja.
Na zdravje. –Naredili te bomo ponosnega, šef.
Vem, da boste! Na zdravje. Za naslednjo bitko. –Ja, gospod.
Kaj? Nisi mogel?
Izgubil si. Natoči mu še eno. –Kaj?
Imam še. –Poln kozarec!
Ne, ne, poslušajte! Za menoj, sledite mi!
Kaj bo dobrega? –Potrebovali bomo teden dni, da vstopimo v trezor,
ker se lahko potapljamo le eno uro, je tako? –Ja.
Kaj če bi tam spodaj zgradili zračni žep, takrat bi lahko delali
neprekinjeno in s tem zmanjšali tlak.
Tako je in v neprepustno območje črpamo zrak.
Pameten človek. Pokliči Stantona.
Oltar je na glavnem nivoju.
Nad njim je balkon kora. Turen je izdelan iz kamna.
Je v Turnu zvon? –Trdi bron.
Najprej bomo izčrpali vodo iz zvona. Potem pa napolnimo generator
tla kora. To bo naša operativna baza.
Kako dolgo bi naj trajala operacija? –Največ osem ur.
Vrnemo se lahko pred sončnim vzhodom.
Odnesite opremo do pristanišča, kolikor hitro je mogoče.
Operacija, o kateri smo govorili … Zvečer gremo.
Kaj?!
Kaj sem vam rekel? Potreboval bom tri dni za opazovanje.
Helikopterja ne moreš kar tako zahtevati.
V redu. Kako kaže s pol tovornjakom?
Ob sončnem vzhodu. Lahko?
So koordinate iste? –0–44–9.
Morda bi morala prenehati s tem sranjem že nekaj ur prej.
Morda veste, kje bi našli še eno letalo, skupaj s pilotom?
Porter! Daj mi nekaj dobrega. Potrebujemo ptico.
V severnem hangarju imam C–160. S polnim rezervoarjem goriva.
Diskreten. –Takšno je moje srednje ime.
Ben, odloži!
Gremo! Pravkar so prispeli ukazi!
Kakšni? Nobenega dovoljenja nismo dobili …
Hitra operacija v manj kot petih minutah.
Zračne sile prevažajo transport.
Ukazano je bilo, da za dokončanje naloge potrebujemo prave ljudi.
In to sta vidva. Naložite opremo. Dajmo!
Dve minuti!
Šef, mislim, da bi nora ideja lahko delovala.
Prav.
Dober načrt, stari.
Si v redu? –Nimam težav.
Dobro.
Je to ona?
Ne bo prišla daleč.
Ostani z njim!
Dva, tri …
Izvoli. –V redu, fanta.
Čas je za vrtanje kamnite stene. Izrecite svoje molitve.
Prebijemo zid, vlomimo v trezor.
In pridemo do zlata!
Malta okrog kamna je pričela oksidirati.
Iz zraka, v katerega vstopamo. –Kako dolgo bo vzdržalo?
Ne dolgo. V prostoru ni bilo kisika že 50 let.
Gospod. –Ja –Pred dnevi sem videl Porterja z Rainey in Detroitom.
Pogovor je bil zelo živahen. –Oba pripeljite v mojo pisarno. –Razumem.
Dobro.
Usklajevanje časa. –Štiri ure časa imamo.
Koliko zraka nam je ostalo? –Največ dve uri.
Vrnimo se! Gremo! Umaknimo se!
Dajmo! Potopite se!
Kje je lomilka?
Daj sem. Zagozdil jo bom.
Vidva sta bila zadnje čase videna z njima.
Želim vedeti, kaj nameravata.
Gospod, prijazna sva, z vsakim se pogovarjava.
Težko si zapomniva vsakega.
Poročnik, če mi prikrivate informacije,
bom poskrbel, da ta človek več ne bo nikoli sedel v kok pit.
Gospod, z vsem spoštovanjem … –Ustavi se, poročnik.
Po mojih izkušnjah, ko nekdo izgovori
s stavkom "z vsem spoštovanjem", bo ta kmalu izrekel
nekaj nespoštljivega in neumnega.
Ste prepričani, da želite nadaljevati?
Seveda, gospod. –Izvolite.
Ta človek je prejel 14 medalj za junaške in zaslužna dejanja.
Ko je letel v boj s FA–18,
mu je eksplodiral motor, med spustom je dopolnil gorivo,
saj je vedel, če se vrne, da bo strmoglavil.
Bistvo vsega je, da je Detroit Turner najboljši pilot, kar premore mornarica.
Verjamem, da imaš prav, poročnik. Potrebujem te.
Tebe pa ne potrebujem.
Mornariški podčastnik, Clearwater? –Gospod?
Pripravite odpustnico poročnika Raineya. –Ja, gospod.
Naenkrat ste nenavadno tihi, poročnik.
Ste prepričan, da ni ničesar, kar bi mi želeli povedati?
Nadaljujte.
S Porterjem se bova potopila prva. Potem pa vidva.
Razumeta?
Sta že dolgo prijatelja? –Ne spomnim se, da kdaj ne bi bila.
V njem vidim žalost.
Vsi smo že imeli težave, Lara. –Njegovi so doma.
Njegova žena.
Ne govori več o tem. Niti meni. –Kaj se je zgodilo?
Pred dvema letoma je imela njegova žena prometno nesrečo.
Preživela je.
Njuna hčerka, Billie … ni.
Imela je tri leta.
Odšel je domov, da jo pokoplje, medtem, ta se razšla.
Matt …
Ne more ji odpustiti.
Nič nam ne moreš povedati, kaj?
JP! –Kaj je s teboj, ljubimec? Si brez komentarjev?
JP, dovolj! –Kaj? Zapravljanje časa. Ničesar ni tam!
Ne razumem! –Naj ti objasnim.
Zlata ni bilo nikjer! –V redu, prekinite.
Lara, nisi ti kriva.
Kriva je. –JP, ne ni.
Šlo je za zgodbo, ki je bila povedana otroku.
Vsakemu otroku bi to izgledalo kot gora zlata.
Vas je moralo poplaviti, še preden so ga izvlekli iz tovornjaka.
Zato je razmetano po vsej dolini.
Je to zdaj druga zgodba, Stanton?
Še vedno imamo 10 zlatih palic.
Zame je to veliko denarja.
Tako za nas, kot za vas.
Prav imaš, Duffy. –Super je.
Super je. Pot pod noge.
Spravi nas ven.
Super C–8, tukaj F150. Kakšno je stanje pri vas?
Pripravljamo se za polet. Kmalu se vidimo.
Šef, kaj se dogaja?
Stena z latinskim napisom je napačna. Kamen je obrnjen navzdol.
Primi.
Prebili bomo zid in pogledali kaj se nahaja za njim.
Pripravite se!
Odvrži eksploziv.
Ste vsi v redu? –Si ti?
Ne vem, koliko jih je zgoraj. –Ni važno.
Dokončajmo delo, ja? –V redu, dajmo!
Globlje!
Spomni me, kdo je preračunal, koliko zraka potrebujemo?
Matematični genij, ja!
Oprosti, nisem računal, da bodo Srbi tako neumni
in nas obstreljevali z granatami.
To je plan za izredne razmere. Pripravi se na najhujše.
To vedo že otroci!
Vdihuješ zrak? Zaradi matematičnega genija!
Zapri usta in ne vdihuj moje polovice zraka.
Za naslednji rojstni dan, ti bom kupil kalkulator, Ben. Velik, lep …
Živjo, Lara. –Živjo.
Kako si? Si v redu? Sem, ja. –Dobro.
In ti, Ben? Si v redu? V redu sem. Dobro.
Potrebovali bomo več zraka, da priplavamo na površje.
V cerkvi je v smeteh nekaj plastenk. –Super. S teboj grem.
Ne, ostani tukaj.
Stari. –Ja?
Potrebujemo veliko več zraka.
Porter, ne začni spet s tem, ja?
Lepo. –Ste pripravljeni?
Na površju imamo neprijatelje, mi pa nimamo niti primarne.
Pa kaj? Uporabite sekundarno.
Razumem, gospod. Gremo.
Pazite na znake dekompresijske bolezni.
Dobri smo, uspelo nam bo. Zmogli bomo.
Ja? Prav.
Naravnost naprej!
Sranje. –Daj mi ga.
Sranje!
Vedno sem rekel, da bom odšel z odrgnino.
Čas je za hranjenje rib, kreteni!
Lep zadetek!
To!
Izplavajte!
Ste?
Ja!
Degenerijci, se zavedate, da bi bili mrtvi,
če ne bi poslal Detroita da vas reši?
Hvala, gospod.
Ne zanima me "hvala".
Zanima me razlaga! Pa še to vam povem, s tem lahko delate …
Od kdaj mornarica ZDA, pripelje žensko na misijo?
Utihnite! Končajte dekompresijo in spravite riti v mojo pisarno.
Razumem, gospod.
Je to tisto, kar se dnevno dogaja v tej bazi?
Spremljanje civilistov na sprehod?
Vožnja v Humveju in helikopterju?
Jezus Kristus! Še mornarica ni več to, kar je nekoč bila.
Še zdaleč ne!
Ste mislili, da lahko ukradete zlato, ko sem jaz na straži?
Ne, gospod. Želeli smo vam dati celotno poročilo, gospod.
Ga želite zdaj? –Ja, gospod.
Takoj, ko bo zlato na varnem.
Ti izgledam kot bedak, Barnes? –Ja … Ne, gospod! Ne.
Žal mi je, gospod.
Zdaj pa vas vprašam. Kaj nameravate storiti s 27 tonami zlatih palic?
Jih boste dali v nogavice?
Gospod, podarite jih ljudem v Bosni,
kot pomoč za obnovo njihove države.
Dobro, počakajte. Samo trenutek.
Morda bom zajokal.
Ne, mislim, da ne bom.
Se zavedate, da ste prekršili vsako zaobljubo,
ko ste se odločili, da se odpravite na pot?
Seveda, gospod.
Predvidevam, da lahko obrnem to v pozitivno smer,
saj nas je operacija pripeljala do Petrovića,
enega največjih trnov Nata.
O kakšnem znesku govorimo? Mislim v ameriških dolarjih.
Gospod, glede na včerajšnji devizni tečaj,
je 27 ton zlatih palic vrednih 302 milijona dolarjev.
Veliko denarja, kaj?
Sredi vsega tega kaosa s katerim se soočamo v spopadu,
je ta operacija jasno pokazala, kaj je mogoče doseči
s skrbno načrtovanimi in izvedenimi prizadevanji
vojske Združenih držav Amerike.
Zahvaljujoč junaškim in nesebičnim dejanjem
ameriške mornarice in njihovih lokalnih kontaktov,
lahko objavim, da bo to zlato,
ki so ga pred 50 leti ukradli nacističnemu režimu,
vrednega 150 milijonov ameriških dolarjev,
kmalu vrnjeno tja, kamor tudi zakonito pripada, v Francijo.
Gospe in gospodje, predsednik Francoske vlade,
bo odlikoval Laro Simić z medaljo Legije časti.
Vaš srečen dan, dame. In prava dama.
Veste, zakaj je vaš srečen dan? –Ne, gospod.
Ker je moj ogaben zet, moj finančni svetovalec in posrednik,
ki bi naj ta te zlate palice tudi raztovoril,
niso našle poti v Francijo.
Zato vam bom razdelil,
vaš delež, tega ropa.
Moran. –Hvala, gospod.
Duffy. –Najlepša hvala, gospod.
Porter. –Hvala, gospod.
Barnes. –Hvala, gospod.
Baker.
Gospodična Simić.
Oprostite, vendar naj ne bo to vaš srečen dan.
Pomeni, da mi opravimo delo, on pa dobi plen.
Zajebavate. –Izgledam tak, kot da se šalim?
Sem že kdaj izgledal tako?
Srečo imate, da niste namesto tega dobili vojaško sodišče.
Hvala.
Ni za kaj.
Saj ste to vi, ljubitelji ljudi tudi želeli, a ne? –Ja, gospod.
Odlično, potem bi morali biti veseli, kot školjke ob visoki plimi.
Prosto. –Hvala, gospod.
Tudi ta pripada tebi.
Lara.
Tudi ta pripada tebi.
Ko bi vsaj dobil stanovanje ali pa nekaj z mojim imenom na njem,
ali bronasto značko z mojo glavo, tudi kegljišče bi bilo v redu.
Hvala. –Izvoli. Tvoj je.
Uspela sva.
Ste v redu, gospod? Se mi, da imate solzne oči?
Prosto!
Dajmo, kavboji. Jaz častim.
Ja. –Ja, gospa.
Dovolj. Gremo v bar!
Prevod: malimuc Tehnična Obdelava: BLiNK
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production