Okay, så er vi her. Hvad skal vi nu?
Hør efter. Så opdager du det.
Jeg leder efter et sted.
- Kender du stedet? - Stedet?
Tre personer har givet mig koordinater til stedet.
To af koordinaterne er identiske.
Hvad ville du gøre, Richard?
Jeg ville tjekke de to identiske.
Du er en kvik ung mand.
Vi er tæt på de to identiske. Det skulle være deroppe.
- Skal vi derop? - Ja.
Vi går derop nu.
Mennesker?
Åh nej.
Er det her?
Det er nok oppe på stenen.
Jeg er 25 år ældre end dig. Tag den her og gå derop.
Den bipper, når du nærmer dig, og hyler, når du er der.
Fortæl mig, hvad du finder.
Så er jeg der!
Farvel, min søn.
Slemme, slemme kikkert!
Slemme, slemme, slemme kikkert!
Hørte du den fugl i morges?
Ja, for fanden.
Hvem er det?
Hvad fanden laver de her?
Der er vist ingen hjemme.
Hvordan nåede du frem til det, Sherlock?
Wilson, dit fjols. Kør i skjul og overvåg huset.
Kom her.
Jeg tjekker arbejdspladsen. Lucky 7 Insurance.
Wilson! Få fingeren ud!
Hold da kæft.
De siger det samme som dig.
Han ligger i koma, men hans fysik er god og stærk.
- Folk kan ligge i koma i flere år. - Det gør Dougie da ikke.
- Hænger hans koma sammen med strøm? - Nej, skat.
I det her tilfælde gør det.
Jeg skulle nok tage det. Han ligger her.
Bushnell. Vi kom, da vi hørte det.
Det er brødrene Mitchum, Janey. Det er Dougies venner.
Det var dem, der købte legestativet og bilen. Tak skal I have.
Alle børn skal da have et legestativ.
Lad mig se dig.
Vi har set den slags før.
- Man gider ikke lave mad. - Og ingen vil have hospitalsmad.
Men man skal jo have noget at spise.
- Det er fingersandwich. - Tag bare en.
- Ja, man bruger nemlig fingrene. - Piger, hent lige bakkerne.
- Måske skulle vi spise udenfor. - Vi smutter nu. Det hele er til jer.
Vi vil bare gerne hjælpe til og kigge forbi.
Alt taget i betragtning ser han godt ud.
Lægerne er også positive.
Hvis jeg må låne en nøgle, fylder vi også op hjemme hos jer.
Hold da op.
Okay... Værsgo. Tak.
Hvad var det egentlig? Strøm?
Mor. Jeg skal tisse.
Okay. Vi finder et toilet.
- Det er Bushnell. - Phil Bisby.
- FBI kom og spurgte efter Dougie. - Hvad? FBI?
- Ja, de leder efter Dougie. - Dougie?
Hvad har han nu gjort? Han ligger i koma.
- Fortalte du dem, hvor vi var? - Ja.
- Hvornår kørte de? - For ti minutter siden.
Det bliver vist en lang dag.
- Kan du huske Sammy? - Ja.
- Han er død. - Nå.
Han var en god mand. Jeg skyldte ham penge.
- Har du dårlig samvittighed? - Tja...
Hvad sker der nu?
Er en af dem Dougie? Douglas?
Ligner de vores boss? Nej, din nar. Ingen af dem er Dougie.
- Slap dog af. - Det er min sidste pose, Hutch.
- Har du dit lort? - Hvad fanden rager det dig?
Okay.
Det ligner sgu et cirkusoptog.
Limousine... Piger i pink.
Ingen Douglas Jones.
Hvad fanden?
Hallo. I holder i min indkørsel.
- Vi holder da ikke i din indkørsel. - Vi er ikke engang tæt på, nar.
Pis af med dig!
Jeg flytter bilen.
Det møgsvin!
- Hvad fanden, Chantal? - Han pisser mig af!
- Chantal! - Han vingeskød mig!
Han ødelægger jo det hele.
Få os væk herfra!
Hvad fanden er det for et sygt kvarter?
- Folk er stressede her, Bradley. - Ja.
FBI! Læg pistolen ned!
Læg pistolen ned!
- Træd langsomt et skridt tilbage. - Gem pistolen væk.
Vi henter pigerne og skrider.
Send en patrulje og en ambulance til Lancelot Court. Lancelot Court!
Hundrede procent.
Har du frøet? Har du frøet?
Du skal lave et mere.
- Dougie? - Far?
- Dougie. - Hej, Sonny Jim.
- Åh... Dougie. - Hej, Janey.
Dougie er vågen! Jeg vidste det.
Janey, vil du finde en læge til mig?
- Sonny Jim, vil du gå med hende? - Okay.
Bushnell, stik mig en sandwich. Jeg er hundesulten.
- FBI leder efter dig. - Perfekt.
Du er da blevet rask i en fart.
Hvad laver du?
Jeg har ikke brug for droppet. Vil du tjekke lunge og hjerte?
Jeg smutter nu. Bushnell, mit tøj ligger i skabet.
- Dougie, er det nogen god idé? - Det er en god idé.
Det er faktisk en ret god idé. Jeg udskriver dig.
Janey, kør bilen frem. Så hopper jeg i tøjet og kommer ned.
Okay. Kom, Sonny Jim. Far synes, vi skal hente bilen.
Tak, Bushnell.
- Far er begyndt at tale meget. - Det må man sige, Sonny Jim.
Må jeg låne den kortløbede revolver, du gemmer under venstre arm?
Det må du da, Dougie.
- Har du brug for hjælp? - Vil du ringe til Mitchum-brødrene?
Selvfølgelig.
Jeg har deres personlige nummer lige her.
Hallo. Er det Brad?
Nå, Rod. Dougie vil gerne tale med dig.
Rod, mød min familie og mig i kasinoet om tyve minutter.
- Selvfølgelig, Dougie. - Jeg skal bruge et fly til Spokane.
Vi tanker privatflyet op. Bradley, vi skal til Spokane.
- Vi ses i lobbyen om tyve minutter. - Det er i orden.
- Tank op. Vi skal til Spokane. - Vi mødes med Dougie i lobbyen.
Piger, så flyver vi en tur.
Hvad mon Dougie nu har fundet på? Kom så.
En mand ved navn Gordon Cole vil formentlig ringe.
I så fald kan du give ham den her besked.
Du er en god mand, Bushnell Mullins. Jeg vil ikke glemme din hæderlighed.
Hvad med FBI?
Det er mig, der er FBI.
Ryk en tand. Jeg kører. Janey, det skal nok gå.
- Hvad sker der, Dougie? - På med selen.
Janey, hvor ligger kasinoet Silver Mustang?
- Skal du nu spille igen? - Vi skal besøge Mitchum-brødrene.
Far er god til at køre bil.
Ukendt ALLE
Nu kan jeg huske det. Åh, Coop.
Jeg kan huske det.
Jeg håber, det virker.
Kom indenfor, Diane.
I spurgte til den aften, hvor Cooper besøgte mig.
- Nu skal I høre. - Vil du have en drink?
Der var gået tre eller fire år -
- hvor jeg ikke havde hørt fra Cooper.
Jeg arbejdede stadig for FBI.
En aften... Han bankede ikke på. Ringede ikke på.
Han kom bare ind. Jeg stod i stuen.
Jeg var så glad for at se ham.
Jeg omfavnede ham tæt.
Og vi satte os på sofaen.
Begyndte at snakke.
Jeg ville høre alt om, hvor han havde været henne.
Hvad han havde lavet.
Han ville kun vide, hvad der var sket på kontoret.
Det føltes, som om han udspurgte mig.
Men jeg tænkte, at han bare...
At han var bare interesseret i at høre nyt fra kontoret.
Han lænede sig frem.
Han lænede sig frem... for at kysse mig.
Det var kun sket en enkelt gang før.
Men så snart...
Så snart hans læber rørte mine...
...gik det galt.
Jeg blev bange.
Han mærkede min frygt.
Og han smilede. Han smilede.
Og hans ansigt...
Det var sådan, det begyndte.
Han voldtog mig. Han voldtog mig.
Bagefter førte han mig væk.
Han førte mig hen... til en gammel tankstation.
En gammel tankstation.
Jeg er på politistationen.
Jeg sendte koordinaterne til ham.
Jeg er på politistationen, fordi...
Jeg er ikke mig. Jeg er ikke... Jeg er ikke mig.
Jeg er ikke mig.
Hold da op.
De er ægte. Det var en ægte tulpa.
Politistationen?
Det ved jeg godt. Fuck dig.
Dougie! Du ser strålende ud.
- Vi er klar. Flyet venter på os. - Hvor skal vi hen?
Giv mig et øjeblik, drenge. Janey og Sonny Jim, følg med mig.
Dougie er søreme blevet selvsikker.
Måske hjalp det at ligge i koma.
En bivirkning.
Jeg rejser væk i et stykke tid.
Men jeg har virkelig nydt at tilbringe tid med jer begge to.
- Hvad? - Du har gjort mig lykkelig.
Hvad er det, du siger?
Vi er en familie. Dougie... Jeg skal nok komme tilbage.
Er du ikke Dougie?
Hvad? Nej. Du er min far. Du er min far.
Ja, jeg er din far, Sonny Jim.
Jeg er din far, og jeg elsker dig. Jeg elsker jer begge to.
Jeg bliver nødt til at gå. I får mig snart at se igen.
Når jeg går ind ad den røde dør, er jeg hjemme for altid.
Du må ikke gå.
Det bliver jeg nødt til.
Uanset hvem du er, skal du have tak.
- Dougie, lad mig lige forstå det. - Jeg vil også høre det.
Candie, hvor er min Bloody Mary?
- Godt. - Du sælger ikke forsikringer.
Du er en FBI-agent, der har været forsvundet i 25 år.
Vi skal flyve dig til en politistation i Twin Peaks.
Dougie, vi elsker dig -
- men vi bliver sjældent godt modtaget den slags steder.
Eller af føromtalte ordenshåndhævere.
Jeg er helt med. Venner, det er nye tider.
Jeg kan skrive under på, at I to har hjerter af guld.
Det har de. Det har de virkelig.
Mine damer og herrer. Roadhouse kan nu præsentere -
- Edward Louis Severson.
To martinier.
Tak.
- Skål for os, Audrey. - Skål for Billy.
Mine damer og herrer, Audreys dans.
Monique! Monique! Det er min kone, dit svin!
Få mig ud herfra!
Hvad? Hvad?
Tekster: Peter Bjerre Rosa www.sdimedia.com