- Kiitos, Tammy. - Olkaa hyvä.
Eversti Davis soittaa teille Pentagonista. Asia on tärkeä.
- Koettakaa puhua hiljaa. - Mitä?
Haloo? Eversti? Mitä olet saanut selville?
Ei tarvitse puhua tuohon sävyyn, eversti.
Ai paikan?
Buckhorn. Buckhorn, Etelä-Dakota.
Läntinen Etelä-Dakota.
Voi jukra. Olemme nyt itäisen Etelä-Dakotan yläpuolella.
Kirjoita muistiin. Odota hetki.
Iso K, pieni n, pieni o-
-pieni x. Knox. Komisario Knox.
Buckhornin poliisilaitos. Selvä. Kiitos, eversti.
Hei, kaveri. Hän odotti sinua eilisiltana.
- Olet tainnut läikyttää. - Kuka tämän paikan omistaa?
Maanviljelijät.
- Missä he ovat? - He nukkuvat takaosassa.
Mitä tarvitset?
Muutaman tyhjän puhelimen. Ja jotain tälle.
Jumalauta.
Hommaan sinulle kivoja koiranpentuja ja keksejä. Hei, Chantal!
- Pomo tuli. Välineet esiin. - Onko hän loukkaantunut?
Helvetti!
Odotimme sinua koko yön. Mihin sinua sattui?
Sinulla oli onnea. Haen välineet. Mene sisälle.
Sen sijaan, että palaisimme suoraan Philadelphiaan-
- sopisiko sinulle lyhyt piipahdus Buckhorniin Etelä-Dakotaan?
- Asia on tärkeä. - Haista paska, Gordon. Haluan kotiin.
Asia on tärkeä ja saattaa kiinnostaa sinua, Diane.
Vanha juttu, johon liittyy agentti Cooperin tuntema mies.
- Sinisen ruusun juttu. - Aivan.
Tulossa. Juttelen ensin lentäjän kanssa.
Suunnitelmat muuttuivat. Lähdemme Buckhorniin Etelä-Dakotaan.
Tiedän. Tiedän. "Haista paska, Albert."
ESTETTY
Agentti Preston.
Ymmärrän. Haen hänet.
Täällä on vankilanjohtaja Murphy.
Vankilanjohtaja Murphy?
- Se Cooper pakeni. - Mitä?
Miten hemmetissä niin kävi?
Cooper karkasi kopista.
- Teitkö sen? - En vielä.
Sen on parasta olla tehtynä, kun taas soitan.
Roger, tule tänne.
Käykö tämä, pomo?
- Oikein hyvin, Hutch. - Selvä.
Tapa vankilanjohtaja kahden päivän sisällä.
Vankilanjohtajako? Selvä.
Haluatko, että Chantal leikkii ensin hänen kanssaan?
- Hän laulaa minulle. - Miten vain.
- Ja Vegasissa odottaa tuplapeli. - Pelataan kaksi matsia.
Tekstaan yksityiskohdat, kun olet hoidellut johtajan.
Muista tämä: vankilanjohtaja Murphy, Yanktonin vankila.
Tapa hänet kotona, töissä tai matkalla töihin.
Okei. Hei, Chantal. Anna pomolle kielari.
- Kunpa olisi aikaa muuhunkin. - Palataan asiaan myöhemmin.
Sopii, muru.
Tuhoa tuo puhelin. Ja häipykää täältä.
Päätie on tuollapäin.
Onko hänestä ollut harmia?
Ei Dougiesta ole ollut minkäänlaista harmia.
Hän on... kunnon kansalainen.
Ette siis keksi syytä sille, miksi joku haluaisi tappaa hänet.
En ainakaan suoralta kädeltä. Tietysti vakuutusalalla-
- ihmiset kantavat usein kaunaa, jos asiat eivät suju toivotulla tavalla.
Kyse on yleensä rahasta, Bushnell. Se riittää syyksi.
Millainen Dougien tausta on? Kauanko hän on ollut töissä?
12 vuotta. Hän on hyvä työntekijä.
- Hän on hidas ja luotettava. - Painotus sanalla "hidas".
Dougie oli auto-onnettomuudessa ennen kuin hän tuli tänne töihin.
Hän saattaa silloin tällöin jämähtää paikoilleen.
Hänen vaimonsa osaa kertoa tarkemmin.
No niin. Kiitos käynnistä, Bushnell.
Minä kiitän teitä avustanne.
Hemmetin outoa touhua.
Ensin hänen autonsa räjähtää, ja sitten joku yrittää tappaa hänet.
Palaamme asiaan, kun tiedämme enemmän.
Dougie, voit pitää loppupäivän vapaata.
Sepä hienoa. Voin viedä hänet lääkäriin.
Huomisesta lähtien teemme yhteistyötä ja etsimme vastauksia.
Vastauksia.
Miettikääpä tätä. En löytänyt minkäänlaisia tietoja-
- herra Douglas Jonesista ennen vuotta 1997.
- Älä helkkarissa. - Ei ajokorttia.
Ei passia. Ei sosiaaliturvaa. Opiskelutietoja. Verotietoja.
Ei syntymätodistusta.
Johan on helkkari.
Todistajansuojelu?
Kenties.
Onko tuttusi yhä oikeusministeriössä?
Hän saa tutkia asiaa.
Korjautitko sen perävalon?
239 taalaa yhdestä helvetin perävalosta.
Se on varmasti upea.
Muistatko sen australialaisen pihtihepun?
Pitäisikö häntä vielä jututtaa?
- Se on kuin jututtaisi koiraa. - Ja se on vaimo, joka haukkuu.
Sain ajatuksen.
Toin teille tuoretta kahvia, herra Jones.
Ottaisitteko tekin, rouva?
En, kiitos. Kiitos kuitenkin, kun toitte Dougielle.
- Noin. - Hei, Fuscot?
No mitä?
Kersantti. Juuri sopivaan aikaan. Sormenjäljet ja DNA, kiitos.
Olin tulossa kertomaan, että saimme kämmenenjäljet siitä aseesta.
Vanha kaverimme Ike the Spike...
Löysimme hänet juuri eräästä motellista.
Ike the Spike munasi vihdoin.
Mennään pitämään hauskaa. Kersantti, päästä Jonesit menemään.
Minun pitää ensin kirjata tämä.
Vilkaistaanpa. Oikeako?
- Tuossa on naarmu. - Lähdetään.
Viesti JT: lle.
Olen yrittänyt soittaa kännykkääsi. Kokeilen nyt tätä linjaa.
Viesti kuuluu näin: Ei sikaria. Otan sairaslomaa.
Ei kai hän ole vielä häipynyt?
Tännepäin.
Hän tulee sinnepäin.
Ike, sinut on pidätetty murhayrityksestä.
Meillä on kämmenenjälkesi.
Itse asiassa meillä on koko kämmenesi, Ike.
Andy, minusta se beige tuoli on ihana.
Ja Lucy, minusta se punainen tuoli on ihana.
Ja minusta se beige tuoli on ihana, Andy.
Anteeksi, mussukka. Saat sen beigen tuolin.
Mary, mitä sinä teet?
Kuka päästi hänet ulos?
Missä se on?
Johnny?
Johnny, missä sinä olet?
Johnny!
Johnny! Voi luoja.
Voi luoja. Johnny!
- Äiti? - Hei, Bobby. Miten menee?
- Otatko kahvia? - En, kiitos.
Tulin poikien kanssa. Meillä on asiaa.
- Meidän pitää esittää pari kysymystä. - Hyvä on.
Tulkaa sisälle, pojat.
- Rouva Briggs. - Hyvät herrat.
Tulimme puhumaan agentti Cooperin käynnistä majurin luona...
Garlandin kuolemaa edeltävänä päivänä.
Aivan.
Hyvä on. Kuulkaahan.
Kun agentti Cooper oli lähtenyt sinä päivänä...
...Garland veti minut syrjemmälle.
Hän sanoi, että jonakin päivänä...
...poikamme Bobby...
...ja Hawk ja seriffi Truman...
En tiennyt, että hän tarkoitti tätä Trumania.
Hän sanoi, että he tulisivat kyselemään erikoisagentti Cooperista.
Hän puristi minua hartioista niin sanoessaan.
Yritin kysyä, mistä oli kyse, mutta hän ei kertonut enempää.
Hän sanoi vain...
"Kun he tulevat kyselemään agentti Cooperista..."
"...anna heille tämä."
Nyt olette täällä.
- Ottaisitteko kahvia? - Ei kiitos.
Hyvä on. Tulkaa mukaani.
Tässä se tuoli on.
Uskomatonta, että tämä päivä on koittanut.
Katsokaa tänne.
Bobby, kun isäsi kertoi tästä-
- elit aivan erilaista elämää kuin nykyisin.
Jotenkin hän tiesi, että kaikki kääntyisi parhain päin.
Hän ennusti sinulle tällaisen elämän.
Isäsi ei koskaan menettänyt toivoaan.
- Juodaanpas sitä kahvia, pojat. - Juodaan vain.
- Odotushuone. - He ovat tässä vieressä.
Luutnantti Knox. Macklay.
- Diane. - Minua ei huvita nähdä ruumista.
- Odotan täällä. - Täällä ei saa polttaa, rouva.
Tämä on ruumishuone, jumalauta!
Tännepäin.
Helvetin homot!
KESKUSTELU ON VILKASTA PÄIVÄLLISPÖYDÄSSÄ.
Rikostutkija Macklay käsitteli juttua. Hän kertoo taustoista.
William Hastingsilla oli suhde-
- paikallisen kirjastonhoitajan, Ruth Davenportin, kanssa.
Davenportin pää löytyi majuri Briggsin päättömän ruumiin päältä.
Kun pidätimme Hastingsin-
- hänen vaimonsa murhattiin heidän kotonaan.
Ilmeisesti sen teki lakimies nimeltä George Bouncer-
-joka on nyt myös pidätetty.
Seuraavana päivänä Hastingsin sihteeri kuoli auton räjähdyksessä.
Mitä toisella tuotantokaudella tapahtuu?
Pahoittelut jo etukäteen Albertin puolesta.
Tässä on majuri Briggs.
Kävi ilmi, että William Hastings, kirjastonhoitaja-Ruthin avulla-
-julkaisi jotakin outoa pikku blogia-
- jostakin vaihtoehtoisesta ulottuvuudesta.
Ja hän oli high schoolin rehtori.
Ja kuudennen luokan marmorikuulamestari.
Milloin hänen kuulansa sekosi?
Kun koira vei hänen kissansilmäkuulansa.
Noin viikko sitten Hastings päätti bloginsa tähän virkkeeseen:
"Tänään pääsimme vihdoin Vyöhykkeelle"-
- "ja tapasimme Majurin."
Tämä on nelikymppisen miehen ruumis.
Niin on.
Albert.
Ajatellaanpa ääneen.
Majuri Briggs olisi ollut 72-vuotias.
Luulimme hänen kuolleen tulipalossa valtion laitoksessa-
- 25 vuotta sitten. Hän oli silloin suunnilleen tuon miehen ikäinen.
Mietipä tätä. Cooper tunsi Briggsin.
Cooper liikkui Briggsin liepeillä 25 vuotta sitten-
- ja nyt Cooper ilmestyy tälle seudulle.
Hän on karkuteillä tällä seudulla.
Aivan.
Löysin tämän hänen vatsastaan.
Siinä on kaiverrus. Siinä lukee:
"Dougielle, rakkaudella Janey-E."
Meidän pitää jututtaa William Hastingsia.
Häivy!
Hei, Lucy.
Seriffi Truman, en ole täällä. Olen lounastauolla.
- Ai, seriffi... - Ei lounasta kokoushuoneessa, Chad.
Tiedän, mutta... te syötte usein donitseja ja juotte kahvia täällä.
Chad, vie lounaasi lounashuoneeseen.
Mikäpä siinä. Sopii, seriffi. Anteeksi.
En ota tätä tavaksi.
Voi jessus...
Varovasti nyt...
Voisitko avata oven?
Voisiko joku auttaa?
- Bobby, avaa ikkuna. - Joo.
Ei saumoja. Ei aukkoja. Miten hemmetissä tämä avataan?
- Ehkä siinä on piilonappi. - En näe sellaista.
Mitä sinä virnuilet?
Osaan avata tuon.
- Isä toi tuollaisen kerran kotiin. - Nauratko kustannuksellamme, Bobby?
- Tavallaan. - Avaa sitten.
- Meidän pitää palata ulos. - Ulosko?
Niin. Meidän pitää palata ulos.
No niin.
Mitä...
"253 jaardia itään Jack Rabbit's Palacesta."
"Ennen kuin lähdet Jack Rabbit's Palacesta"-
- "pane taskuusi sen alueen multaa."
Ja kaksi päivämäärää ja kellonaika.
Sama aika: 2.53.
Kahden päivän päästä tästä päivästä ja sen jälkeisenä päivänä.
Jack Rabbit's Palace? En ole kuullutkaan sellaisesta.
- Hän teki sen taas. Vau. - Minkä? Mistä on kyse, Bobby?
Tiedän tarkalleen, missä Jack Rabbit's Palace on.
Isä vei minut pienenä sinne.
Se on lähellä vanhaa asemaa.
Se oli mielikuvitusmaailmamme, jossa keksimme tarinoita.
Minä annoin paikalle nimeksi Jack Rabbit's Palace.
Hän osasi ennustaa tämän kaiken.
- Mitä ikinä tämä onkin. - Sellainen isäni oli.
Mennään sinne kahden päivän päästä.
Voit johdattaa meidät sinne isäsi toiveen mukaisesti.
Hetkinen.
Tässä on jotain muutakin.
"Cooper/Cooper."
Kaksi Cooperia.
Liitymme seuraasi, Diane. Albert on huonovointinen.
Gordon.
Polttelimme ennen yhdessä.
- Muistatko? - Totta tosiaan, Gordon.
- Totta tosiaan. - Kiitos, Diane.
Etkö halua polttaa sitä loppuun?
Tammy.
Hei, herra Hastings. Olen agentti Tammy Preston FBI: stä.
Voi luoja, FBI: stä.
Herra Hastings, nauhoitan keskustelumme.
- Hyvä on. - Kertoisitteko nimenne ja ikänne?
William Hastings. Olen 43-vuotias.
Herra Hastings, oletteko kirjoittanut internet-päiväkirjaa tai -blogia...
- ...nimeltä Vyöhykkeen etsintä? - Kyllä.
- Millaisista asioista kirjoitatte? - Erilaisista asioista.
Pari viikkoa sitten kirjoititte kohtaamisesta-
- jota kuvailitte "vaihtoehtoiseksi todellisuudeksi".
Eri ulottuvuudesta. Aivan, mutta se on totta.
Se kaikki on totta.
Kauanko tämä aihe on kiinnostanut teitä, herra Hastings?
Vuosikausia. Luen paljon.
Tällä kertaa kirjoititte löytäneenne sellaisen...
- ...ja käyneenne siinä paikassa. - Aivan.
Kun olitte siinä paikassa, kirjoititte näin:
"Tapasimme Majurin."
Pitää paikkansa.
Ruth oli erittäin hyvä löytämään kätkettyjä asiakirjoja.
Hän sai merkkejä siitä, että jos menisimme tiettyyn paikkaan-
-pääsisimme siihen ulottuvuuteen...
...ja saisimme yhteyden tiettyyn henkilöön.
- Niinpä me menimme sinne. - Ja silloin löysitte Majurin.
Hän lymyili siellä-
- tai nukkui talviunta, kuten hän sanoi. Muut voisivat löytää hänet-
-ja hän halusi mennä eri paikkaan.
Hän pyysi meitä hankkimaan hänelle numeroita.
Tärkeitä numeroita.
Koordinaatteja.
Löysimme ne hänen kertomastaan paikasta, armeijan tietokannasta.
- Onko teillä koordinaatit? - Ei. Ruthilla oli.
Hän kirjoitti ne käteensä, ettei hän unohtaisi niitä.
- Anteeksi. - Mitä sitten tapahtui, William?
Veimme numerot Majurille viime torstaina.
Sitten tapahtui jotain kamalaa.
Ne muut tulivat ja tarttuivat minua niskasta.
He painoivat minut alas. "Minkä niminen vaimosi on?"
Vastasin: "Phyllis."
En tappanut Ruthia.
En tappanut häntä. Teidän täytyy uskoa minua. Rakastin häntä.
Tämä kaikki on minun syytäni.
Näin ei olisi pitänyt käydä.
William, onko jossakin näistä kuvista mies, jota sanot Majuriksi?
Tuossa on Majuri.
Ympyröi kuva miehestä, jota sanot Majuriksi.
Allekirjoita ja päivää se.
Selvä.
Voisitko kertoa, mitä tapahtui?
Annoimme numerot hänelle.
Hän alkoi leijua.
Hän lausui pari sanaa.
"Cooper. Cooper." Sitten hänen päänsä katosi.
En ole nähnyt mitään vastaavaa koskaan ennen.
En ole koskaan edes lukenut mistään vastaavasta.
Ette voi tietää. Ette ollut paikalla.
Se oli... Hän... hän...
Se oli kaunista.
Ja sitten Ruth kuoli. Se oli ihan kamalaa.
Minun täytyi pidellä häntä sylissäni.
Ja sitten heräsin ja olin kotona.
- Olin kotona. - Tappoiko Majuri Ruthin?
Ei. Siellä oli todella paljon väkeä. Teidän täytyy uskoa minua.
En tappanut Ruthia. Rakastin häntä. Rakastin häntä.
En tiedä, mitä minulle tapahtuu.
Miksette voi auttaa minua? Olkaa niin ystävällinen.
Olimme onnellisia yhdessä. Meidän piti lähteä Bahamalle.
Meidän piti...
...kokeilla laitesukellusta ja juoda drinkkejä rannalla.
Meidän piti ottaa aurinkoa.
Ja katsella upeita auringonlaskuja.
Ruth sanoi minulle: "Bill, lähdetään Bahamalle. Tehdään se."
"Lähdetään kokeilemaan laitesukellusta."
"Haluan lähteä kokeilemaan laitesukellusta."
Umpikaheli, vai mitä?
Eivätkö turvamiehet löytäneet mitään?
He tarkastivat joka kolkan.
Ääni kuulostaa lujimmalta tässä.
Se on...
- Se on melko lumoava ääni. - Niin on.
Munkkiluostarin kellon sointi on samantapainen.
Tai... tuonpuoleinen.
Beverly...
En voi tehdä tätä.
En tiedä syytä.
Olet hyvä mies, Ben.
Tiesitkö, että seepra on taas liikkeellä?
Sinua ei olekaan näkynyt.
- Sain uuden työn. - Niinkö? Mitä tapahtui?
Se kusipää antoi potkut.
Ihan perseestä. Miten siinä niin kävi?
Taisin kai olla pari kertaa pöllyssä.
"Kai?"
Niin.
Helvetti. En muista.
Tiedät, mitä tarkoitan. Mitä väliä sillä on? Hoidin työni, jumalauta.
Voiko purilaisten tarjoilua edes mokata?
Minulla on joku ärhäkkä ihottuma.
- Missä olet nyt töissä? - Tässä lähellä. Tarjoilen purilaisia.
- Voihan paska. - Jep.
- Oletko nähnyt sitä pingviiniä? - Mitä?
Sitä pingviiniä.
Jep.
Suomennos: Eija Virtanen www.sdimedia.com