Jerry?
- Jerry, hvad foregår der? - Nogen har stjålet min bil.
- Hvad? - Har jeg ikke lige sagt det?
Jerry, hvad foregår der? Har nogen stjålet din bil?
Siger du det samme?
Hvad?
Jerry.
Jeg er vist høj!
Helt ærligt, Jerry.
Jeg ved ikke, hvor jeg er!
- Jeg fandt dem her. - Fra Laura Palmer?
"Jeg drømte det her i nat."
"Jeg hedder Annie. Jeg har mødt Dale og Laura.
Den gode Dale er i hytten, og han kan ikke slippe ud.
Skriv det i din dagbog."
- Og Dale er agent Dale Cooper? - Ja.
Hvad mon det betyder?
Det var sikkert det, som kævlekvinden bad mig finde.
"Annie" er nok Annie Blackburn, der forsvandt derind.
Og siderne stammer med garanti fra Lauras dagbog?
Ja, de stammer fra den dagbog, vi fandt hos vennen Harold Smith.
Det er tre af de fire sider, som var blevet revet ud.
Og vi mangler stadig en.
Hvordan er de endt inde i døren på vores toilet?
Jeg er ikke sikker, men se her.
"Klokken er 1.30, og jeg græder mig stakåndet.
Nu ved jeg, det ikke er Bob. Jeg ved, hvem det er."
Leland må have gemt siderne, fordi hun kendte sandheden.
Det kan jeg godt huske. Leland Palmer var hendes far.
Hvornår har han gemt dem?
Det ved jeg ikke. Leland blev hentet ind på stationen flere gange.
På det tidspunkt blev han afhørt om mordet på Jacques Renault.
Måske frygtede han, vi ville kropsvisitere ham.
Laura mødte aldrig Cooper.
Han ankom efter hendes død, ikke?
Hun sagde, hun havde drømt Annies besked.
Hun sagde: "Den gode Dale er i hytten og kan ikke slippe ud."
Men Harry så Cooper forlade hytten med Annie den nat.
Doc og Harry bragte ham over til Great Northern.
Hvis den gode Cooper er i hytten og ikke kan slippe ud -
- var ham, der kom ud af hytten med Annie den nat ...
... ikke den gode Cooper.
Han forlod byen kort tid efter. Hvem så ham ellers den dag?
Som sagt Doc Hayward. Jeg kender ikke andre.
Lad os få Harry med og høre hans mening.
Vil du hente ham? Jeg venter gerne.
Harry. Hvad laver de med dig?
Er det rigtigt?
Pokkers.
Det er jeg ked af at høre, Harry.
Jeg ville bare snakke om et par ting.
Helt i orden. Få noget ro. Vi tales ved senere.
Nej, det haster ikke.
Det skal du ikke tænke på. Du skal bare hvile dig.
Og gør mig en tjeneste.
Få bugt med det skidt.
Vi tales ved, brormand.
- Det er din pickup. - Ja, men vi kan ikke tale om det nu.
- Jeg vil vide, hvem der kørte. - Det skal du nok få at vide.
Vi kan mødes et andet sted, men du bliver nødt til at køre nu.
Grusvejen ved Sparkwood og 21.
- Ved Jones? - Ja, nede ved åen.
- Det kan jeg godt finde. - Så mødes vi der.
Vi mødes om to timer.
- Kl. 16.30. - Nu bliver du nødt til at køre.
Er det dig, Doc? Det er politimester Frank Truman.
Det er rart at høre din stemme. Hvor er Harry?
- Harry er ikke helt på toppen. - Så må du ønske ham god bedring.
Har du hørt om Skype, Doc?
Jeg bruger det tit. Jeg har lige diagnosticeret mrs. Muellers udslæt.
Fra min egen stol.
- Hvad hedder du på Skype? - Middleburydoc.
Vi tales ved lige straks.
- Goddag. - Hvad drejer det sig om?
Kan du huske den aften, hvor Harry tilkaldte dig -
- for at tilse agent Dale Cooper på Great Northern?
Jeg har glemt, hvad jeg spiste i morges, men dén nat husker jeg.
Hvad husker du?
Vi kendte jo Coop, men den morgen opførte han sig særdeles underligt.
Han blev undersøgt på hospitalet, mens jeg gik stuegang.
En times tid senere -
- sneg han sig fuldt påklædt ud af intensivafdelingen.
Han vendte sig og kiggede på mig ...
Jeg så hans besynderlige ansigtsudtryk igen.
Jeg råbte ham an, men han sagde ikke et ord.
Han drejede bare om og gik sin vej.
Hvad lavede han på intensivafdelingen?
Jeg gik ud fra, at han havde besøgt Audrey Horne.
Der var jo den forfærdelige ulykke i banken ...
Hun lå i koma.
- Bider de på? - Det kan du tro.
For nylig fangede jeg to ørreder i min pyjamas.
Hvordan de fik min pyjamas på, begriber jeg ikke.
- Blev de til morgenmad? - De blev stegt nede ved floden.
Jeg lavede røræg.
Og en bolle med blåbærmarmelade.
Det var godt at tale med dig, Doc. Jeg skal nok hilse Harry.
Uanset hvad det drejer sig om, vil jeg ønske dig held og lykke.
Må solen tilsmile dig ved floden.
Du må hygge dig, Frank.
Macklay? Jeg er løjtnant Knox.
Nå ja. Hyggeligt at møde dig.
Tak, fordi du havde tid til at se mig.
I sendte nogle fingeraftryk til os, og vi vil gerne undersøge kilden.
Jeg kan vise dig dem, men vores søgning blev blokeret.
Det må være sket i jeres ende.
Jeg vil gerne se fingeraftrykkene. Blev de fundet på et gerningssted?
Nej. På liget.
- Er der et lig? - Noget, der ligner.
- Hvor er resten? - Det ved vi ikke.
- Hvor gammel var han? - I slutningen af 40'erne.
Hvornår er han afgået ved døden?
Inden for de seneste fem-seks dage.
Er du sikker på, at fingeraftrykkene stammer fra ham?
Ja. Jeg laver gerne et nyt aftryk.
Det ville hjælpe os at vide, hvem han var.
Øjeblik.
Det er løjtnant Knox.
Det er ikke bare fingeraftryk. De har fundet et lig.
Det er ham.
- Er du sikker? - Aftrykkene stammer fra liget.
Okay. Så må jeg foretage det andet opkald.
- Der er lige en ting til. - Hvad er det?
Der er faktisk to ting.
Hovedet mangler, og alderen er forkert.
Hvad mener du, Cindy?
Hans hoved er der ikke. Det mangler.
Og liget er en mand sidst i 40'erne, der døde for få dage siden.
Hvis major Briggs døde for nylig, ville han være i 70'erne.
- Der må være sket en fejl. - Jeg har set liget.
Retsmedicineren har bekræftet alderen og aftrykkene.
Bliv der. Jeg vender tilbage. Nu foretager jeg det andet opkald.
Javel.
- Ingen må få adgang til liget. - Kan du uddybe?
I har det ikke fra mig ...
... men efterforskningen forbliver næppe i jeres hænder.
Ja? Kom ind.
- Hvordan gik det? - Ikke så godt.
Diane spurgte: "Er det Cooper?" Jeg svarede: "Måske."
Hun svarede: "Så kan du glemme det."
Jeg sad derhjemme, drivvåd og småsløj, et kvarter senere.
Havde du en god aften?
Det er ikke godt nyt, Albert. Hun bliver nødt til at besøge ham.
- Så er det din tur. - Tager du med?
- Sig "please". - Hvad?
Du hørte det godt.
Please.
- FBI, mester. Vi kender Diane. - Kom indenfor.
Hvem er det?
Åh nej.
- Vi ses senere, Diane. - Ja, vi ses.
Det er hurtigt overstået. Du får samme besked, som han fik.
Rolig nu, Diane. Vi sætter os ned og taler om det.
- Har du kaffe? - Nej, og heller ingen cigaretter.
Det søde minde om tobak. Men jeg er holdt op.
Fuck dig, Gordon.
- Nu får du særbehandling. - Fuck dig, Albert.
- Så er det på plads. - Jeg nåede aldrig så langt.
Diane, din tidligere chef og tidligere agent Dale Cooper -
- sidder i et fængsel i South Dakota.
Godt.
Diane, sagen kræver en mere imødekommende indstilling.
Min indstilling rager sgu ikke dig.
Hård banan.
Det har hun altid været.
Tak, Diane.
Fandens god kaffe.
Hvad så?
Sig, hvad I kom for at sige.
Der er noget galt. Vi ved ikke, hvad det er.
En, der kender ham indgående, må tale med ham og give os sit indtryk.
Det er yderst vigtigt, Diane.
Det indebærer noget, du kender til, og så behøver jeg ikke sige mere.
Fængsel ... South Dakota.
Døm ikke andre eller bliv selv dømt.
Det siger meget, at du overhovedet er her.
Fuck dig, Albert.
Se her.
Cooper for 25 år siden. Cooper i fængslet for to dage siden.
- Identiske, ikke? - Måske.
- Hvad kan du se? - Det her vender forkert.
En sinke i fængslet har forsøgt at få det til at ligne originalen -
- men han blev nødt til at spejlvende aftrykket.
"Tegem", det omvendte ord.
Hvad betyder det?
Tammy, du har gjort det godt og bestået alle prøver.
Hold hænderne frem. Vend dem om.
"Jeg er meget, meget glad -
- for at se dig, gamle ven."
Det her er den spirituelle finger. Det kan du jo tænke over, Tammy.
Det er det eneste billede af ham inden for de seneste 25 år.
Det er uden for Rio, hans hus.
Da vi undersøgte det, tilhørte det en pige fra Ipanema.
Det ligner manden, vi så i fængslet.
Manden, vi så i fængslet.
Ti minutter. Og jeg vil tale med ham i fred.
Højst ti minutter. Jeg bestemmer, hvornår det er slut.
Præcis, Diane. Du styrer gardinet og mikrofonen.
Vi er meget taknemmelige.
- Hvad var det nu, du hed? - Tammy.
Fuck dig, Tammy.
Jeg vidste, det ville være dig.
Det er godt at se dig igen, Diane.
Nå? Hvornår var det egentlig, Cooper?
Hvornår så vi hinanden sidst?
Er du vred på mig, Diane?
- Hvad tror du selv? - Jeg tror, du er vred på mig.
Hvornår så vi hinanden sidst?
Hjemme hos dig.
Det er rigtigt.
Kan du huske den nat?
Jeg vil altid huske den nat.
Det vil jeg også.
Jeg vil aldrig glemme den.
Hvem er du?
Jeg ved ikke, hvad du mener, Diane.
Se på mig.
Tak, betjent Murphy. Det var alt. Pas på ham, til I hører fra os.
Diane?
Hør her.
Det er ikke den Dale Cooper, jeg kendte.
Fortæl mig, præcis hvad du mener.
Det er ikke tidens tand, eller hvordan han har ændret sig -
- eller hvordan han ser ud.
Det er noget herinde.
Der er noget, der mangler herinde.
Det er nok for mig, Diane. Det er nok for mig.
Du nævnede den sidste nat. Er der noget, jeg skal vide mere om?
Vi to tager en snak en dag. Vi tager en snak.
Okay?
Skål for FBI.
Hør engang. Jeg har en besked til betjent Murphy.
- Jeg vil tale med ham på kontoret. - Glem det.
Fortæl ham, at vi skal tale om et jordbær.
Sæt ham og gå.
Jeg har slukket for overvågningen.
Vi kan tale frit ...
... og fortroligt.
Hundebenet.
Hunden havde fire ben. Det ene blev fundet i mit bagagerum.
De andre tre har de oplysninger, du tænker på.
To personer, som du ikke ønsker at møde, hvis der sker mig noget.
Hvordan kan jeg vide, at du ved noget?
Joe McCluskey.
- Hvad vil du have? - En bil.
Bare en billig udlejningsbil til mig selv og Ray Monroe.
Jeg vil have en lille hjælper i handskerummet, klokken et i nat.
I god ro og orden.
Og hvis du forestiller dig, at jeg ikke slipper ud i live -
- kan du tænke på hundebenene.
Jeg er ligeglad med dig. Du får mig aldrig at se igen.
Og ingen hører mere om Joe McCluskey eller afdøde mr. Strawberry.
Er der en grund til, at du ikke taler til mig, Dougie?
Hvad talte du og Bushnell om? Du havde en masse sager med ind.
To betjente vil tale med dig, Dougie.
Politiet. Jeg har forresten lige et telefonopkald.
Politiet.
Skal jeg sende dem herind? Okay.
Mr. Jones? Kriminalbetjent Fusco.
Skilt.
Hvad foregår der her?
- Hvem er De? - Hans kone. Hvad foregår der?
- Vi er her på grund af hans bil. - Det er jeg også.
- Hvad mener De? - Jeg henter ham.
- Han ved ikke, hvor bilen er. - Er den blevet stjålet?
Dougie, er din bil blevet stjålet?
Stjålet.
Har De meldt den stjålet, hr.?
- Hr. - Har De meldt Deres vogn stjålet?
Nej, han har ikke. Så ville jeg vide det.
Vi kan ikke finde hans bil.
- Er det ikke jeres opgave? - Jo, når den er meldt stjålet.
Så kan vi vel lige så godt få det overstået.
Han har ikke set sin bil i flere dage.
Så ja, det er meget sandsynligt, at den er blevet stjålet.
Stjålet.
Udmærket, mr. Jones. Hvor efterlod De bilen?
Hvis vi vidste det, ville vi selv kunne finde den!
- Kan De beskrive bilen? - Den skodbil skal altid repareres.
En sølvfarvet, firedørs, billig Ford.
Den slags, forhandlerne kalder en pænt brugt bil.
Hvornår blev bilen væk?
Dougie?
For et par dage siden.
Et par ... dage siden.
Er der en grund til, at De ikke har meldt den stjålet?
Der er altså andet i livet end biler.
Masser af biler og travlhed. Dougie har været under stort pres.
Det har jeg ærlig talt også.
Har I fundet bilen?
- Hvem er De? - Han ejer stedet.
Bushnell Mullins. Dougie arbejder for mig.
I har fundet bilen, ikke?
Bilen er blevet fundet.
- Den var udsat for en eksplosion. - Med flere dødsfald.
Hvorfor sagde I ikke bare det?
De afdøde var medlemmer af en bande biltyve.
Der har I jo så svaret.
Vores søn venter derhjemme på maden, og nej, det er ikke omsorgssvigt -
- for naboen passer ham, og nu vil vi gerne hjem.
Det har været en lang og udmattende dag.
Jeg skal nok fortælle det hele senere.
Vi har næppe gjort dagen bedre, men der skal udfyldes nogle papirer.
Det ordner vi, når De har tid.
Vær sød at ringe til os i morgen.
Tak for hjælpen. Fortsat god aften.
Aften.
Nå, han får nok ikke svært ved at få udbetalt forsikringssummen.
Jeg har nogle spørgsmål til de sager, du gennemgik for mig, Dougie.
Men det ordner vi bare i morgen.
Tak, mr. Mullins.
Tak, Mullins.
Jeg fortalte dem, hvordan jeg ville have det -
- og gav dem mere end fortjent, så nu er det slut med dem.
Vi får selvfølgelig forsikringspenge for bilen. Jeg ved ikke hvor mange.
Hvis du ikke havde fyret 25.000 af, kunne vi have fået en flot bil.
Nu ved jeg ikke.
Men du skal ikke bruge flere penge fra den jackpot.
De er til Sonny Jim og vores fremtid.
Dem får du ikke lov til at spille op. Er du med?
Få hans hånd væk. Få hans hånd væk.
Få hans hånd væk.
Dougie!
Er du okay? Dougie ...
Er du okay?
Dougie greb fat i ham og slog ham på struben.
Jeg sparkede og slog ham. Dougie reddede dagen.
- Det var forfærdeligt. - Hvad gjorde pistolmanden?
- Han kom løbende mod mig. - Han lugtede underligt.
Offeret? Nej, han var ikke noget offer.
Douglas Jones slog til som en kobra. Jeg nåede ikke at se noget.
- Hvornår begyndte du at høre det? - I sidste uge.
Men det er højere nu. Måske fordi der ikke er nogen her.
Stå helt stille og lyt.
Hvor synes du, det kommer fra?
Nu lyder det, som om det kommer derovrefra.
Nej. Det er heller ikke her.
Den her er måske interessant. Den kom med posten i dag.
Den er søreme gammel. Vi gik over til kort for tyve år siden.
Værelse 315.
Vent lidt.
Det var vist det værelse, hvor agent Cooper blev skudt.
- Hvem er agent Cooper? - FBI.
Han var her for 25 år siden -
- for at efterforske mordet på Laura Palmer.
Hvem er Laura Palmer?
Det må siges at være en lang historie.
Bed personalet undersøge lyden i morgen.
Det er for sent at sige op.
- Tak, mr. Horne. - Ben.
- Godaften, Ben. - Beverly.
Undskyld forsinkelsen. Hvordan har han det?
Det har været en hård dag.
Han har det bedre, men jeg gav ham mere smertestillende.
Okay, tak.
- Har han spist? - Han ville vente.
Maden står på komfuret.
Han savner dig.
Vi ses i morgen, Marge.
Beklager forsinkelsen, skat. Er du sulten?
Jeg hørte dig komme.
Hvorfor kommer du først nu?
Jeg havde nogle ærinder. Skal jeg hente maden?
Hvilke ærinder?
Jeg havde noget arbejde, som jeg skulle ordne.
Er du sulten?
Egentlig ikke.
Hør nu her, Tom. Jeg ved godt, at du lider.
Men du skal ikke udnytte det til at manipulere med mig.
Drop det! Jeg ville ikke arbejde igen.
Fatter du, hvor svineheldigt det er, at jeg kan forsørge os?
Nu skal du fandeme ikke ødelægge det hele, Tom!
Roadhouse. Jean Michel.
Ja, selvfølgelig var han vild med det.
Hvad? To.
Jeg sendte ham to. Han skylder for to.
Jeg kender ikke deres navne. Jeg sendte ham to blondiner.
Hvad? Hvor gamle var de?
De havde fin legitimation. Det rager ikke Roadhouse.
Roadhouse har været ejet af slægten Renault i 57 år.
Vi mister det ikke på grund af et par 15-årige tolvtalspiger.
Nej, nej.
De piger var ikke andet end billige ludere.
Men jeg hører, at de var ludere til et tolvtal.
Han skylder mig for to.
Det er den beige udlejningsbil. Her er din telefon.
- Nøglerne ligger i bilen. - Du kører.
- Hallo? Har nogen set Bing? - Niks.
Tekster: Peter Bjerre Rosa www.sdimedia.com