UKJENT SOLDAT
PALOAUKEA- JUNI 1941
Høyre om!
Faen også! Helvetes jævler.
Maskingeværkompani!
På stedet hvil.
Bataljonen skal forflyttes med kjøretøyer til et annet sted.
Alt unødvendig materiell skal leveres tilbake.
Ta med ett skift undertøy, fotkluter og frakk.
Og våpnene, selvsagt.
Resten skal til lageret. Hietanen er ansvarlig. Fort nå.
- Hvor skal vi? Til helvete? - Fort deg nå.
Nå blir det bråk, karer.
Tyskerne marsjerer foran, og vi halter etter.
Offiserene er redde for at russerne skal komme hit.
Russerne har ikke angrepet noen. Tyskerne har vi alt her.
Vanhala. Bataljonens hestekarer sa at vi skal til garnisonen i Helsingfors.
Alle gamle filler blir byttet ut mot nye. Vi skal få vide bukser.
Jeg hørte det.
Giv akt!
Fortsett, fortsett.
Vet dere hva det står på speidernes belte?
"Vær beredt."
En kopp kaffe og en kringle, takk.
Hva skal det være?
Hva vil jenta selge til Rahikainen på den siste kvelden?
- Kaffe. Og en kringle. - Vi selger kringler så lenge vi har.
- Alt blir solgt ut. - Se der. Det er krig i gjære.
Så de vakre øynene dine ser vi nok aldri igjen.
Fort deg, så vi andre rekker å handle.
Vi rekker det nok, løytnant. Hvor mye tobakk kan man få?
- Hvor mye vil du ha? - En pakke. Og ti kringler.
Flytt deg nå!
Hun blir ikke mor til barna deres. Da må man ha knapper på kragen.
Det er det man har i buksa som teller.
Jeg kommer til å savne deg.
- Jeg kommer tilbake. - Er du sikker?
- Hvis du venter på meg. - Det gjør jeg.
Gjør du det?
Ja.
Jeg svikter aldri troppen eller fanen.
Så lenge jeg har krefter til det, -
- vil jeg følge dem og beskytte dem til siste blodsdråpe.
Han hjelper oss av nød og sorg-
- og vet oss vel å berge
Vår gamle fiende hård-
- til strid imot oss står
Stor makt og arge list-
- han bruker mot oss visst
På jord er ei hans like
Vår egen makt er intet verd...
En staselig begynnelse.
Første halve tropp i denne bilen, og den andre i den neste.
Første og tredje! Opp på lasteplanet!
Andre og fjerde venter på neste kjøretøy.
- Faen heller, Eki! - Ikke sitt på ryggsekken min!
- Helvete heller! - Pass, deg for faen!
Flytt deg.
Nå er vi ferdige med dette hølet! Adjø for alltid, svetteplass!
Måtte du bli like jævlig for alle nye rekrutter!
Landsmenn. Vårt fredselskende folk, -
- som på andre året mønstrer sine krefter til det ytterste-
- for å bygge opp landet etter den forrige krigen, -
- er igjen blitt offer for et brutalt angrep.
Nok en gang møter vi den samme fienden som i drøyt 500 år-
- har ført ødeleggende og blodige kriger mot vårt lille folk.
Russerne vil løpe så håret flagrer når de skyterne begynner å gløde.
Det er ikke noe å skryte av. Russerne har også skytere.
Og iveren forsvinner når det braker løs.
De fra Österbotten må bindes fast til trærne for ikke å tjuvstarte.
NORD I KARELEN - 4. JULI 1941
Våkne, karer! Det har begynt.
Kanonene synger! Fort dere!
De skyter med kanon.
Det er langt unna. Jeg hører ikke plystringen engang.
Kanonene synger...
Vi blir med tredje kompani. Det er lett, men man må ta det rolig.
Det er best å sikte på høyde med beltet.
Husk at de bare er mennesker.
Bly biter på dem også.
Da går vi.
- Autio lovet meg to av geværene dine. - Jeg vet det.
Bare fyr løs så mye du orker etterpå, Ville.
Vi ses der.
Forover.
Der ligger det allerede lik og blir kalde.
Kariluoto.
Artilleriet skyter foran andre tropp. Så rykker vi fram uten flere ordrer.
Ikke la dem stoppe. Prøv å komme helt fram i ett jafs.
Ikke bli liggende i skuddlinjen.
Lykke til.
Fyr!
- Forover, fjerde! - Forover!
Forover, fjerde!
Dere må ikke bli liggende i skuddlinjen! Forover!
Dere må ikke stoppe!
Få maskingeværene i stilling.
Forover... Forover!
- Fyr løs! - Fyr løs!
Det er en stridsvogn.
- Det tviler jeg på. - Bare tvil. Men det er en stridsvogn.
Har du sett det? Det blir mye bær i år.
Det blomstrer så vakkert.
Hva?
Hva er dette?
Nei, nei, nei, karer. Dere har misforstått.
Det er ikke sånn man kriger.
Naboguttene er allerede framme.
Denne myra kommer vi over i ett jafs.
Vi prøver på nytt, fenrik.
Det går nok.
Hogg i vei, hakkapeliter!
Forover!
Fort deg nå!
Sanitet! Sanitet!
Fjerde! Forover!
Ikke en eneste russer er drept. Jeg så etter da vi kom.
Her ligger man med nesa i bakken.
De bryr seg ikke om kameratene sine. Han der er etterlatt for å krype.
Faen i helvete.
Hallo! Er det kaldt der i russerhelvete?
Hva fant du?
- Vis meg det. - Disse er mine.
Hit med en. Hva er dette? Småmynter, småmynter.
Hva er det der for en jævla skjeggete tater?
Det er jo Lenin.
Fyren er så skjeløyd at han kan stå midt i uka og se begge søndagene.
- Karer. Ta litt lavendelparfyme. - Løytnant.
Kariluoto.
Det var en fin begynnelse. Hvordan føltes det?
Det gikk bra da vi først kom i gang. Det var vanskelig å få fart på dem.
- Kaptein Kaene... - Jeg hørte det.
Men du skal ha takk. Du klarte deg bra.
Samling. Vi fortsetter.
Dette er vår tid. Finlands tid.
Vi skal kreve tilbake det Finland har tapt.
Vi har rett til det.
Ikke sant?
"Er det kaldt der i russerhelvete?"
Jeg ville ikke laget noen stjerner hvis jeg var Gud.
Jeg ville bare ødelagt dem. Hva skal man med dem?
Gud har ikke laget dem. Det er bare vås.
Mennesket er ikke skapt.
Det er født i havet. Og det er kull i det, og andre stoffer.
Enkle mennesker blir bare lurt, så de skal underordne seg kapitalistene.
Kull?
I havet? Kull?
Du preiker piss, Lahtinen.
Hvordan i helvete kunne mennesket bli født i havet?
Man dauer jo etter et halvt minutt under vann.
- Man klarer seg hvis man har gjeller. - Gjeller? Nei, faen heller.
Mennesker består av kjøtt og bein. Det er noe alle vet.
- Menneskene var fisker i begynnelsen. - Fisker?
Det har til og med kapitalistiske vitenskapsmenn innrømt.
Nei, faen heller... En fisk?
Vanhala. Jeg er en abbor. En abbor laget av kull!
Folk får si hva de vil, men det er naturen som skaper ting.
De høye herrene vet hvilken tråd de skal trekke i når det gjelder penger.
Nå skal vi av sted igjen, men vi får se hvordan det slutter.
De har massevis av menn å stille opp mot oss.
- Én finsk soldat er som ti russere. - Kanskje det.
Men hva gjør vi når den 11. kommer?
Kryp forover, for faen! Forover, for helvete, karer!
Forover, karer!
Tre mann og den beste lagføreren min har falt!
Hele bataljonen står fast. Det er din dag i dag hvis dere bryter dere ut.
- Du vet at jeg ikke sparer på ordene. - Jeg prøver hvis jeg får dem i gang.
Forover, fjerde!
Ikke gjør det. Du ofrer livet til ingen nytte.
Kunne vi bare fått fram en mann med en kasapanosladning.
- Jeg skal prøve. - Jeg går.
- Det er min oppgave, ikke din. - Din oppgave er å få karene videre.
Lehto! Du lar hanen gale hele tiden når jeg går.
- Fortsett, Lehto! - Få ham vekk!
De trekker seg tilbake!
Første tropp... Viirilä!
Første og andre til høyre! Tredje og fjerde til venstre! Mäntynen!
Mäntynen!
Viirilä.
Vi fortsetter.
Vi rekker ikke å evakuere noen.
Vi fortsetter.
"Ondt er intet menneske, men mang en av oss er svak"
"Det fins noe godt i hvert et bryst, om enn det kan være skjult i dag"
Ja vel.
- Har dere fått mat? - Ja, major.
- Jaså. Har karene tobakk? - Ja, major.
Vi ruller sigaretter av bondetobakk.
Jaså? Hvordan smaker de?
Som bondetobakk, major. Som vanlig bondetobakk.
Selvsagt.
- Jeg fant en potet! - Potet?
- Bytt bærer. - Vanhala.
- Jeg bar lenger i sted. - Slutt å sutre. Gi med lavetten.
Gjett om jeg er sulten.
Hvor lenge tror befalet at vi orker dette med disse rasjonene?
De tror ikke noe. De vet. De har talt kaloriene, eller hva faen det heter.
Gå og klag, så viser de en utregning som beviser at du ikke er sulten.
Lehto. Vet du ikke at det er forbudt?
Det er forbudt å drepe også.
Jeg har aldri sett sånn fråtsing før!
Karer.
Jeg tror ikke på kalorier eller annet overnaturlig, men én ting vet jeg.
Lahtinen tror at kalorier er oppfunnet av kapitalistene.
Jeg vet ikke noe om kapitalisme.
Men hvis faren min dør før meg, så får jeg 9,5 hektar...
Der løper det en!
Se om han har venner. Sjekk lommene.
Stormakter kan visst også ha mangel på ting.
Er det flere?
Han kunne sprengt oss og seg selv.
Han er ikke den slags mann. Det ser du jo på ham.
Hør her, russer.
Hvem skal føre ham til stabsplassen?
Jeg. Marsj ditover.
Gå, gå!
- Hva gjorde han? - Døde.
- Prøvde han å rømme? - Ja.
Det der var ikke nødvendig. Han var ikke en sånn mann.
Du skjøt ham ned bakfra. Han prøvde ikke å rømme!
"Bakfra"? Det er lettere bakfra enn forfra. Du får grine, da.
Skyt hvis dere vil. Jeg er ikke dommer i krigsretten.
Fyren var jo livredd.
Vi begynner ikke å grine for en russers skyld.
Ja vel, da fortsetter vi.
- Hvor mange dager tar marsjen? - Infanteriet har lang erfaring.
En finsk soldat kan marsjere i en hel uke.
Unna vei!
Ikke rør bilen!
Bare kast støv i øynene på fotfolket, for faen.
Det kan ikke være bensinmangel når offiserer tar felthorene med på tur.
Karer! Den gamle grensa!
Vi er i Russland.
I dette øyeblikket drar Hietanens gutt utenlands!
Her har vi ikke rettigheter lenger. Fra og med nå er vi på røvertokt.
Man er på røvertokt når man går over grensa.
Men andre kaller det en forholdsregel.
Vi marsjerer i det karelske sangerlandet.
Her synger gubbene og kjerringene gråteviser.
Vi burde også synge gråteviser, for nå vil russerne stritte imot.
Vi har våre egne foran oss. Vi når ikke fronten med en gang.
Vi skaper et Stor-Finland. Kaksene er så hissige på det at sagflisa ryker!
- Finnene blir en stormakt! - Vi er snart hjemme og slår høyet.
HJEMMEFRONTEN -AUGUST 1941
Ja vel, ja. Du er visst kompanisjef.
Vi er avløsningsmannskap. Her er papirene våre.
Ja vel. Du er korporal.
Ja, det ble jeg i vinterkrigen.
Jeg vet ikke hvorfor. Jeg har aldri gjort noen noe vondt.
Få oss på samme lag, du. Vi er naboer og kriget sammen i vinterkrigen.
Dette er ikke et reserveregiment.
Her er vi ikke dus med befalet. Det ville ødelegge disiplinen.
A, sånn å forstå. Det visste jeg jo ikke.
Jeg mente bare at jeg og Vargtassen vil holde sammen, løytnant.
- Hvem da? - Vargtassen.
Hva heter du?
S-s-soldat Sus.
Susi?
- Og hva heter du? - Rokka. Antero er fornavnet.
Jeg blir kalt forAntti, og det sier jeg selv også.
For en viktigper. Dette blir ikke mye trivelig hvis alle er som ham.
Vi klarer oss nok. Ta det rolig. Han er ung, ser du.
- Vi har klart oss før. - Ja da.
Faen, som de skyter med kanonene sine. Vi skal snart dit.
Hei, fenrik. Vi drar i dag.
- Har du vært ved fronten før? - I Taipale. Da var vi redde.
Vi er fra Näset. De tok gårdene våre, men livet vårt fikk de ikke.
Vi får se om de klarer det nå.
Jeg ville dra dit for å gjøre opp med naboen. Her har jeg ikke noe å gjøre.
Vi tar hyttene deres helt til Smolensk.
Folk fra Smolensk roser tyskerne, -
- men på veien hit så jeg at de slår hælene litt for mye sammen.
Men det er ikke vårt problem. Vi driter i Europa.
Vi tar Karelen, og så drar vi hjem.
- Gjør dere klare. - For hva da?
For angrep.
Stormbåter. Nå skal de gjøre oss til sjødyr.
- Nå sitter vi midt i dritten. - Nei, i vannet.
Det er vel det samme om man dør i vannet eller på land.
Ikke snakk om døden! Jeg får diaré.
- Du, fenrik. - Ja?
Vi går snart over elva.
Jeg vet det.
Da var det ikke noe. Bare ta det rolig.
Sett opp maskingeværet i baugen.
Vær nå grei, kamerat. Det trengs ikke for en så kort strekning.
Og da tar det mer tid å komme i land.
Jeg er ingen kamerat. Jeg er kompanisjefen deres.
Det er mer enn nok å ha riflene i baugen.
Dere gjør som jeg gir ordre om!
Forover!
Andre gruppe! Gjør dere klare!
Sersjant!
Gi meg patronbeltet.
Faen! Et maskingevær.
Sånn! Vi hopper på dem med en gang!
Ta deg av patronbeltet, Tassen! Gi meg maskingeværet!
- Få maskinpistolen. Du tar granater. - Granater.
Jeg løper og rydder opp når det smeller. Så går vi videre.
Kast.
Magasinbytte!
Gi meg maskinpistolen!
Dette er bra saker! Vi hadde for få av dem under vinterkrigen.
Ikke for høyt, gutt. Da dør du.
Korporal.
- Hva heter du? - Jeg heter Rokka.
Fornavnet er Antero. Jeg har alt meldt meg for fenriken.
- Den prestasjonen sto til en tier. - Spar på rosen.
Du vil bli en helt. Jeg gir blanke faen i sånt.
Man rykker fram når det trengs, ellers ligger man lavt.
Vi er ikke her for å bli drept, men for å drepe.
Ja vel.
Ta teltduken. Den blir god som ly. Høstregnet begynner snart.
- Er alle i live? - Ja, alle har det bra.
Snart tar vi Petroskoj, og så drar vi hjem. Hva syns du om det, Vanhala?
Det skal holde i tre dager.
Det får bare holde, for du vil ikke gi meg mer.
Det er helt klart et øk av en hest.
- Man kan se sporene av pisken. - Ikke klag på maten.
- Den er helt etter reglementet. - Hvem slenger sånt ut av seg?
Vårt nye proviantbefal Sinkkonen. Maten er bra etter forholdene.
Etter forholdene skal du ikke sparke boksen min over ende.
Det er ikke hestens feil hvis den blir seig med årene.
Bedre menn enn dere har gjort plikten sin uten å klage.
Du har en alvorlig feil. Du spøker i fullt alvor.
Her skal det være morsomt. Bli med i orkesteret vårt.
Bruk et kokekar som tromme.
- Kan du høre fiolinene? - Hva er dette sirkuset?
Vårt nye forsyningsbefal er dyster av seg.
Vi ville muntre ham opp, men han likte visst ikke musikk.
Slutt å spille bajas.
Marsjklare om en time. De som ikke har hvitt tøystykke, får hvitt papir.
Lagførerne har ansvaret for det. Sett i gang.
Sinkkonen.
Vi skal ut i ødemarka i natt.
Spis opp grøten, Tassen, så du orker det.
Når skal tyskerne ta Moskva?
Store saker, karer. Hele regimentet på én rekke.
Gi meg hånden din.
Den omgående bevegelsen går bra. Fienden er ikke å se.
Prøv å få med deg klærne.
- Jeg kan ikke ta dem også, Riitaoja. - Gi med sekken.
Opp, for faen!
Gi meg ryggsekken! Faen! Du er en skikkelig plage.
- Opp med deg! - Ikke spark ham!
- Man burde skyte folk som deg. - Bare prøv, du!
Slutt.
All den dritten man må slepe på.
- Hvem går? - Første.
Fienden er nesten sikkert der. Vær på vakt. Gå til veien hvis 2. har gått.
Jeg tar Vanhala og Rahikainen, men ikke Riitaoja.
- Lahtinen tar ut en av sine. - Sihvonen.
Ikke noe prat. Riitaoja skal gjøre jobben sin.
- Hvor i helvete er de andre? - Hva om vi gikk hjem til Finland?
Vi kan gå hjem og si at vi gikk oss vill.
Slutt med sutringen din. Jeg går et stykke foran.
Riitaoja!
Vi stikker, karer.
Jeg vil ikke være her og bli drept.
- Så Lehto var allerede død? - Han svarte ikke da vi ropte.
Jeg lurer virkelig på det. Det gjør jeg jammen.
Det er jo et underlig mysterium. En besynderlig gåte.
Hvordan kan et lik skyte seg selv?
Rokka. Du tar befalet over første tropp.
Sihvonen går til Lahtinen, og Susi går til Rokka.
Da finner vi noen stillinger.
Vi blir her, uansett hva som kommer.
Vi venter litt til, Vanhala.
Ild!
Det går ikke!
- Snart smeller det! - Vi stikker!
- Løp! - Tilbake!
Takk.
De fikk en på kjeften. Nå gir vi dem en på ræva også.
De ville så gjerne ha nikkel fra Petsamo.
Og vi er jo gavmilde av oss. Vi skal gi dem alt de tåler.
Ja vel. Koskela.
Gjør dere klare.
Begynner de å få for få menn?
A nei, gutt. De har både menn og materiell i massevis.
Hvis mennene tar slutt, så sender de 15 mill. kvinner. Gamle kjerringer.
Det ville blitt noen fæle nærkamper.
Til og med Rahikainen kunne fått Mannerheim-korset.
SOVJET-KARELEN SEPTEMBER 1941
Saniteten!
Soldater! Husk hvem dere er!
Ikke ett skritt tilbake! Soldater!
Petroskoj venter!
Mäntynen! Kom igjen!
- Nå kommer jeg til faren min... - Ligg stille.
Det gjør mer vondt hvis du rører deg.
Du får be. Jeg orker ikke.
Fader vår, du som er i himlene!
Helliget vorde ditt navn;
komme ditt rike;
skje din vilje, som i himmelen så og på jorden!
Gi oss i dag vårt daglige brød;
og forlat oss vår skyld, -
- som vi òg forlater våre skyldnere;
og led oss ikke inn i fristelse, men fri oss fra det onde.
For ditt er riket og kraften og herligheten-
- i evighet.
Amen.
- Nå er vi i Russland. - Petroskoj, Petroskoj...
Og der blir vi. Faen!
For hjemmet, religionen og fedrelandet, for faen.
Har vi kjempet for de rønnene der?
Andre rasker allerede til seg de beste bitene og damene.
Dette er et historisk øyeblikk. Der ligger Finlands nyeste by.
PETROSKOJ - 1. OKTOBER 1941
Vinfabrikken er erobret!
- Mannerheim sa... - Piss på flaska di!
Spritlageret er erobret. Her går jeg, hiv og hoi!
Fenrik Kariluoto, åttende regiment, første bataljon, tredje kompani.
Velkommen til Hermanns ungdomsforening. Her bestemmer jeg!
Vi erobret Petroskoj. Oppdraget er utført.
Byen falt raskt.
Her lusker du rundt helt alene.
ONEGABORG, TIDLIGERE PETROSKOJ, 12. OKTOBER 1941
Maskingeværkompani!
Hils mot høyre!
Se forover!
Ikke bare stå der og vift. Skur ordentlig.
Stalins kaos...
"Velkommen til Hermanns ungdomsforening!"
Nå er vi i utlandet.
Felttoget i Olonets og Svir sluttet da det nådde elva Svir.
Så kom omgrupperingen til et angrep mot Onega-sjøen og Onegaborg, -
- som på den tiden ennå hadde det russiske navnet Petroskoj.
Finlands blå og hvite korsflagg vaier nå over det befridde landet.
Hvilken vil du ha, pastor?
Jeg tar denne.
- Jeg har også hermetikk fra USA. - Nei takk.
Kanskje neste gang, da.
- Var det ei god jente? - Ja.
Vi danser og ler når russerne skytes
Rett i panna, rett i panna russerne ei kule får
Russisk soldat med stjerne rød, han er best når han er død
Rett i panna, rett i panna russerne ei kule får
Vi danser og ler når russerne skytes Rett i panna, rett i panna...
Vi står heller ikke uten jenter.
"Gogols gate". "Maksim Gork... Gorkijs gate".
"Lenins bakke".
- Hei, Aleksej! - Hei!
- Aleksej! "Ned med russerne." - Ned med russerne, heia Finland!
- En gang til. "Ned med russerne." - Ned med russerne.
- En gang til. - Ned med russerne.
Tanja.
- Aleksej! "Ned med russerne!" - Ned med russerne, heia Finland!
- God dag. - God dag.
Her er vi igjen.
- Hentet dere te? - Ja. Litt chai.
Og musikk.
En plate.
Takk.
Hvorfor er du lei deg, Veerukka?
La være. Hun savner forloveden sin.
Verutjka har ingen forlovede.
Hvorfor har dere kommet hit? Hvorfor lot dere oss ikke være?
Det var dere som begynte.
Dere tok gården min. Dra og se hvordan det ser ut i Näset nå.
- Dere burde latt oss være i fred. - Hei, du!
Hvem var det som kom? Hitler!
Men han skal dø.
Hvorfor siktet du da på meg med geværet?
Jeg kunne jo ikke vite hvem som kom mot meg.
Men jeg vet at krig er noe faenskap. For begge sidene.
Uansett hvem som begynte. Alle får lide, også de...
...som aldri har gjort noe vondt. Som barna.
Du sa at vi gjør folk vondt.
Men Hietanen ga brødrasjonen sin for i morgen til Aleksej og Tanja.
Karene våre deler sine egne rasjoner-
- med barna til stammefrendene som sultet under bolsjevikene.
Selv gir du ikke noe til ungene. Du spiser alt selv. Du er en tjukkas.
Musikk.
Stalins tale. Stalin...
Skal vi sette på den?
Kan jeg få det der som et minne?
Ta det.
Du burde blitt igjen der og forent de finske folkestammene.
Vi tar ikke Hietanen med dit igjen. Ellers får han hjertet sitt knust.
- Ikke tro at jeg er svak. - Jeg tuller bare.
Jeg er en vanlig, sorgløs gutt. Jeg bryr meg ikke om noe.
Absolutt renslighet og orden kreves.
Reglementet for indretjeneste skal følges til punkt og prikke.
Befalet bor for seg selv i befalsboligene.
Dere skal sørge for at ordenen er eksemplarisk.
Vargtassen og jeg er med i samme tedrikkergjeng og holder sammen.
Jeg bor sammen med ham, ellers flytter Tassen til befalsmessa.
Hold kjeft. Du går dit du får ordre om å gå. Er det forstått?
Du skal ikke prøve deg på meg, for du vet hvordan det går.
Ikke tro at du får meg til å hoppe som en rekrutt, jævla hestegardist.
Giv akt!
På stedet hvil.
- Korporal Rokka. - Ja, hva er det nå?
- Du flytter til befalsboligene. - Det får vi nå se på.
Jeg gidder ikke krangle om det. Vet løytnanten når vi skal få perm?
Jeg har familie og har vært her i månedsvis. Støtter du en søknad?
- Vi har vel ikke lagt bort titlene? - Det er ikke for sent ennå.
Jeg er Antero. Alle er dus med meg. Jeg er dus med deg, for du er yngre.
Giv akt!
Jeg straffer korporal Rokka for ulydighet-
- med fire døgns straffetjeneste. Han skal ta fire ekstravakter.
På stedet hvil.
Det sang den lille, svarte Sara
Et fattig negerbarn så blidt
Der oppe ingen lidelse skal være
- Kompani! Gjør klart for avmarsj! - Vi drar ikke.
Kompani! Vekking!
For siste gang: Gjør dere klare.
- Koskela som kompanisjef! - Koskela som kompanisjef, så drar vi.
Dette er ikke rødegarden, der man velger kompanisjefen med avstemning.
- Forstått? - Nei.
Jeg befaler dere for siste gang. Så tyr jeg til andre midler.
Det begynner nok å bli på tide å få opp farten.
Ikke ta for mye unødvendig med dere.
Spilledåser er morsomme å ha, men vi får nok ikke plass til dem.
- Hvor skal vi? - Til Svir.
- Hva faen...? - Hvorfor kan vi ikke bli her?
- Til Svir? - Kom dere inn!
- Fort nå, for faen. - Inn med dere.
Jeg rakk det!
Helvete heller, hvor skal vi?
På den tredje dagen i måneden nektet menig Korhonen og menig Peltola-
- i nærheten av fienden å adlyde sitt befals ordre i tjenesten.
Derfor dømmer standretten menig Korhonen og menig Peltola-
- til døden for den nevnte forbrytelsen.
Ja...
Dommen er satt ut i livet for å vise de som er oppsetsige-
- at Hæren ikke har råd til å spøke.
Jeg håper og tror-
- at det ikke blir nødvendig å felle en sånn dom i denne bataljonen.
SVIR - JANUAR 1942
Alarm! Naboen rett forut!
Hvem er det?
Hvem tror du? Hvem kan det nå være?
Nå blir det livlig her.
Vi tar maskingeværet med oss hvis vi stikker.
Jeg tar lavetten.
Vi ses på den andre siden.
Kom tilbake! Hvem i helvete ga dere tillatelse til retrett?
De løper! Vi stikker også!
Ikke før de andre! Sihvonen!
- Hentinen er død! - Faen!
Määttä! Gå og hjelp dem! Jeg holder russerne tilbake!
Stikk!
- Lahtinen! - La maskingeværet stå igjen!
Jævla saueflokk! Dere stormer bort og etterlater de sårede!
Hvor er Lahtinen og maskingeværet?
De ble igjen der. Sammen.
Denne mannen gjorde alt han kunne. Det var ikke hans skyld.
Jeg blåser i skylden. Jeg spurte om maskingeværet og Lahtinen.
Vi må stille opp. De kommer snart.
Hei, fenrik. Hvis du trenger et skikkelig mannfolk, så har du et.
Flankene er det verste. Ta med deg noen mann for å sikre venstre flanke.
Bli med meg, Sihvonen. Gi ham skiene dine, Tassen.
Det er så morsomt med meg.
Faen, så slu de er.
De har sendt en gjeng for å omringe oss. Rart instinkt jeg har.
Kom nå.
Hvorfor somler du?
Det er fulle magasiner i ryggsekken.
Jeg tømmer dem, og du fyller dem.
Legg de fulle i en haug, så vi ikke blander dem. Bare vær rolig, som meg.
Vi har ikke noe å være urolige for. Det er de som vil havne i vansker.
Du kan nynne sakte, hvis du kan synge. Det holder humøret oppe.
Tenk på hva som helst av galskap. Sånt hjelper.
Sånn bygger man opp en strategi for sinnet.
Den første er en offiser.
Det er slutt på ham når skyggen hans faller på den grana der.
Det har jeg bestemt. Etterpå skal resten få sitt i tur og orden.
Dere aner ikke hva som venter dere.
Snart skal du få se hvordan Herren kaller dem hjem.
Tilgi dem hvis de har syndet, -
- men gjør det fort. Nå begynner de å komme.
- Hvor skal du? - Ingen steder.
Bli her, da. Magasinene blir tømt.
Det var den jævelen bak grantreet. Du lurer ikke Rokka!
Faen!
Pappa kommer hjem!
Pappa, pappa!
Hei, du. Jeg blir hjemme i ei uke.
Det var på tide!
- Fy, som du lukter! - Slutt nå å krige, pappa.
Det er bra at du kom. Hesten må skos, og så må vi hente et lass ved.
- Da må det vel gjøres. - Vi går inn.
Begynner du å kvikne til?
- Vi skal gjøre Finland stort, pappa. - Sier du det?
Hva har du der?
En så gammel gubbe orker ikke å bråke.
DEN 4. JUNI 1942
75-årsdagen til Finlands marskalk ble-
- mest praktfull og minneverdig av alle festdager i Finlands historie.
Høydepunktet var da Stor-Tysklands leder Adolf Hitler ankom-
- for å gratulere Finlands marskalk personlig-
- på sine egne og hele Stor-Tysklands vegne.
Bra.
Vodka og konjakk.
- Mannerheims sprit. - Skål, da.
- Nå skåler vi for hell. - For hell.
Det der var ingenting. Nå finner vi fram spriten.
Sånn, ja. Hjemmelagd vin!
Ikke det at jeg er en av de beste, men jeg har vel gjort mitt?
- Tøffe karer. - Jeg skal gå til byen.
- Hvordan kommer du deg over Svir? - De har kvinner på veiarbeid.
- Hva sier løytnanten? - Man kommer og går.
Vi drar i morgen. Det er ikke min sak om du tar tjuvperm på eget ansvar.
Vi må gjøre jobben, ellers gjør vi hva vi vil. Bare gå om du husker det.
Jeg kommer i tide, hvis jeg overlever.
Hva søren skal du med teppet?
Man må da ha noe under. Hvem vil ligge på barmark?
Han klarer det nok. Han vil komme seg gjennom krigen uten en skramme.
Han kan vri seg som en sleip ål, så selv ikke kulene treffer ham.
Det er ikke vondt ment, -
- men det er ikke mange gangene Rahikainen har gitt kulene en sjanse.
Det vet jeg ikke noe om, men vi er nok alle sammen redde.
Det er ingen som ikke er redde for døden.
Dans, Hietanen. Dans nå, trebunkervertinne!
Fattigfolk i Finlands hytter bryter sine lenker
Lidelsenes bitre kalk har de tømt til bunns
- Jævla opprørersanger! - La ham synge!
Folkets edle hær drar ut i kamp
Fattigfolk i Finlands hytter bryter sine lenker
Lidelsenes bitre kalk har de tømt til bunns
Jeg er et fly!
Med den sosialistiske rådsrepublikkens emblem!
Flyet styrter, Hietanen!
- Hvor skal du, Koskela? - Til Jerusalem.
Mielonen.
Mielonen, for faen. Er du dørvakt?
Herlig er døden når du modig i fremste rekke synker sammen
Synker sammen i kamp for ditt land, dør for din by og ditt hjem
Derfor står du med iver opp for å verne fedrelandet
Ofrer livet for kommende slekter med fryd
Dette passer mest for unggutten mens han ennå-
- pent i håret bærer vårblomstenes krans
Fager for kvinner, statlig for menn-
- der han faller midt i slakten
Skjønn er han òg som død
Og nå offiserenes skål. Mine herrer.
Uten å vike unna går vi den veien marskalkens sabel peker ut.
Ville. Gamle gutt!
Hvem snakker russisk her?
Koskela fra Finland.
Han spiser jern og driter kjetting.
Har du noe imot meg?
Jeg kan finsk, og det er best at du også holder deg til finsk.
Best... Best... børse... Snart smeller det.
Bjørnedreperen Martti Kitunen.
Nå legger jeg inn andregiret, for faen!
Ville! Ro deg ned!
Faen! Det er ikke sånn man danser humppa!
Ro deg ned!
Ville. Ro deg ned.
Ville!
Kaldt! Det er kaldt, karer...
To kister samtidig. Brødrene mine er borte.
Varmt!
- Prøv å få ham til å sove. - Solokrigeren.
Vakkert. Veldig vakkert.
Hva har dere drukket her?
Hjemmelagd vin.
Du overtar denne halve troppen fram til Koskela og Hietala...
...Hietanen... kommer seg igjen.
Hei!
Hei, gamle solokriger.
- Få ham i seng. - Det skal vi gjøre.
- Prøv iallfall. - Det skal vi.
Vi kom hjem...
Hvordan har du det, bestefar?
Gå hjem igjen.
Ikke kom hit mer.
Er dette løytnant Koskelas trebunker?
Ja.
Er løytnanten løytnant Koskela?
- Ja. - Får jeg snakke med løytnanten?
Det skal nok være mulig.
Menig Honkajoki A, A1.
Første A for fornavnet Aarne, andre A og ettallet for stridsdyktigheten, -
- melder seg til løytnants tropp.
Jeg har vært i 2. maskingeværkompani i 50. infanteriregiment, -
- blitt såret, ligget på krigslasarett og så blitt kommandert hit.
Jeg melder meg nå til tjeneste, oppsatt på å utgyte både mitt eget-
- og sykehusets blod fra flasker for fedrelandet og folkets frihet.
Velkommen, da. De to siste går til den andre halve troppen.
Det virker ikke som om du stoler på fremmede våpen.
Med tanke på utstyrets tekniske utvikling i stormaktskrigen-
- så anså jeg det som nødvendig å gå over til nye våpen.
- Hva arbeider du med? - Skogrydding, sersjant.
Nærmere bestemt innsamling av kongler.
Jeg er oppfinner. Jeg utvikler for tiden en evighetsmaskin.
- Det er ikke mulig å lage det. - Jeg tror jeg skal hvile en stund.
Greit. Navn og alder?
Menig Hauhia, herr løytnant. Jeg fylte nettopp 19, herr løytnant.
Rokka. Ta med deg gutten neste gang du har vakt. Vis ham rundt.
Noen spørsmål?
Nei, herr løytnant.
Vi pleier ikke å si "herr" her, men det gjelder bare for meg.
Ja, herr løytnant.
Ja vel. Det skal nok gå bra.
Jeg har opplevd flyangrep, men det er selvsagt ingenting mot ekte krig.
Ektere krig enn det fins ikke. Her har du dassen.
- Er det der flygeblader? - Ja.
Russerne sender oss til og med dasspapir.
Har dere mistet mange?
Nesten hver dag er det noen som stryker med. Gå nå.
Kom, så skal pappa lære deg å krige.
Dra aldri ut alene.
Soldater! Ikke tro på offiserene deres...
Her har skytterne stillingene sine. Og der sitter vakten. Ser du noe?
Offiserene er dødsfiendene deres!
Ikke les på vakt, som Ukkola.
Og få dette inn i huet: Stikk aldri hodet over kanten.
Nesten alle som har falt, har holdt hodet oppe for lenge.
Bruk periskopet. Ser du det? Sånn gjør du det.
Dere kan myrde Lappo- fascistoffiserene og komme hit!
Alle fascistene fra Lappo er myrdet for lenge siden!
Nå står de fra Laihela for tur!
Finske menn! Kom, så skal dere få brød!
Kom heller du, så skal du få smør på brødet ditt!
- Sånn driver han på hele tiden. - Finske arbeidersoldater!
Dere utgyter blodet deres-
- mens tyskerne skjender deres koner og søstre!
Ja, og de yngre mødrene får også alt de kan tåle!
- Slutt å brøle, for helvete. - Det var naboen som begynte.
Det er 14 lik der. Husk hvor de ligger.
Da blander du ikke sammen de levende og de døde. Se her selv.
Den veien. Akkurat sånn. Og hold hodet nede.
Bra.
Du nøkker i tråden hvis de kommer. Den går til trebunkeren.
- Og husk på å holde hodet nede. - Ja.
Hvordan er det å skyte et menneske?
Jeg aner ikke. Jeg har bare skutt fiender.
- Er de ikke mennesker, da? - Nei.
Eller... jeg vet ikke. Det er det de som forstår seg på sånt sier.
Jeg tenker ikke over det.
Antti Rokka skyter og filer ringer. Det skal du også gjøre.
Krigere må vi bli
Midt i kulenes tid lever vi
Hvor lenge, hvem skal vi se igjen...
Alarm!
- Salo og Sihvonen. Få bort gutten. - Oppfattet.
Ingen kan si at han ikke visste det.
"Med ett var engelen omgitt av en himmelsk hærskare,"-
- " som lovpriste Gud og sang:"
"Ære være Gud i det høyeste, og fred på jorden"-
- "blant mennesker Gud har glede i!"
- God jul, soldater. - God jul, major!
Deilig er jorden, -
- prektig er Guds himmel, -
- skjønn er sjelenes pilegrimsgang
Gjennom de fagre-
- riker på jorden-
- går vi til paradis med sang
Tider skal komme
Tider skal henrulle
Slekt skal følge-
- slekters gang
Aldri forstummer-
- tonen fra himmelen-
- i sjelens glade pilegrimssang
God jul, da.
God jul.
Det er bare en kort tid hver og en av oss har
Så la oss brenne med en flamme klar
La oss rage høyt med flammene fra brannen
Til jord det jordiske blir
Til den høye himmelen hører ånden
Soldater! Ikke tro på offiserenes løgner!
Offiserene er deres dødsfiender!
SVIR - JULI 1943
Hva skal dette bety? Hvem er du?
Jeg er vaktposten.
Og en vaktpost skal man ikke kødde med. Han har fått store fullmakter.
- Hva driver du med? - Lager lampefot. Ser du ikke det?
Den begynner jo allerede å få form. Den blir veldig fin.
- Forstår du ikke at du er vaktpost? - Visst forstår jeg det.
Så jeg sitter og ser i periskopet. Det skal jo vaktposten gjøre.
Hva heter du?
Oppfattet. Jeg formidler ordren. Slutt.
Rokka. Det var Lammio.
Han vil at du og laget ditt skal rydde opp på stabsplassen.
Kantene av stiene skal pyntes med runde steiner.
- Runde steiner... - Så dere vil ikke?
God kveld.
Helvete heller. Skal jeg gå og feie og stille opp steiner langs stiene?
Jeg valgte det arbeidet for å prøve lydigheten deres.
- Tror du at jeg vil adlyde? - Det er best.
Tror du at jeg er redd?
Slett ikke.
Hvis du kan opptre som en soldat bør, særlig et befal, -
- så kan jeg her og nå love deg Mannerheimkorset.
Og by deg på en sigarett.
- I kamp er du den beste jeg vet om. - Ja, det er jeg.
Men du må ikke innbille deg at det unnskylder alt det andre.
Du har sjansen til å rette opp alt ved å gjøre jobben jeg har gitt deg.
Vet du hva? Jeg kommer ikke.
- Det betyr krigsrett. - Det betyr mye annet også!
Du bør ikke tulle med meg.
Kona mi, som venter barn, høster inn rugen hjemme på Näset.
Og du setter meg til å stille opp steiner langs stiene, din tosk!
Jeg gjør det ikke! Forstår du det?!
Jeg gjør det som må gjøres i krigen, men jeg vil ikke leke.
Still meg for krigsretten om du vil, men jeg skal ikke dø som en hund.
Noen andre vil stryke med før meg. Det bør du huske.
Hvem er du, da?
Hvem er du?
Ikke gå din vei.
Alt er i orden.
Ikke gå din vei.
Gå og legg deg.
- Vi er på samme side. - Da var det ikke noe.
- En sigarett? - Jeg røyker ikke.
Du bør også la være. Det er en helsikes gift.
Alarm, alarm!
Reis deg opp, du. Det ble brytelandskamp.
Fanken.
Hva sa han?
At de skulle ta en fange, men det ble det jo ikke noe av.
- En kaptein. - Ville...
- En kapteinsguttunge. - En storkar.
Ikke meld fra om dette. De har lovet perm for å ta fanger.
Vanhala! Sett på platespilleren!
Ikke vær lei deg. Vi havner i buret sammen. Der lider vi ingen nød.
Vi kan spikke lampeføtter. Jeg skal lære deg det.
- Hvem er dette? - Dette? Det er Baranov-gutten.
Baranov-gutten?
Jeg tenkte at vi kunne skrive papirene hans nå samtidig.
- Hvordan tok du en fange? - De kom for å føre meg til Russland.
Jeg sa at det ikke er mulig, for jeg må i krigsretten.
Tre døde, men denne fikk jeg. Baranov er en storkar. Kaptein.
- Hvordan vet du det? - Karene avhørte ham i trebunkeren.
Han var lederen for patruljen.
- Hva er du for en fyr? - Det vet du da. Jeg er Rokkas Antti.
Bonde fra Näset. Nå for tiden er jeg mannekeng for våpenfabrikken.
- Ossi. Før ut fangen. - Skal bli, major.
Sånn, ja. De vil ta seg godt av deg.
Sett deg.
Hvorfor må du gang på gang sette deg opp mot militær disiplin?
Jeg vet ikke en jævla dritt om disiplin. Jeg har aldri trengt det.
Jeg kan gjerne krige. Jeg vil ha Näset tilbake.
Jeg er den typen mann som ingen av dere kan ta knekken på.
Jeg er ikke her for deres skyld. Jeg har kone og barn.
Og dere vil at jeg skal adlyde som en jævla hund. Aldri i livet!
Tror dere at vi er her for å stå foran dere og bøye oss og bukke?
"Ja, min herre. Ja, min herre."
Nei, det er ikke derfor.
Men det du kaller bøying og bukking, er de ytre tegnene på disiplin.
Og uten det fins det ikke disiplin.
Du må forstå at alle ikke er som deg.
Bruk hodet. Hvor ville du funnet en like tolerant kompanisjef som meg?
Du har bare fulgt dine egne innfall og har ingen prinsipper, for faen.
Hent fenriken. Vi skriver protokoll, Jeg har fått nok, for faen.
Bataljonen klarer seg veldig godt uten deg.
Ingen er uerstattelige i krig, uansett hvordan han er.
Jeg tilgir deg. Inntil videre.
Men fra nå av adlyder du som alle andre.
Du gjør det til en prestisjesak hvis du lar dette utvikle seg mer.
I så fall lar jeg kverna male.
Oppførselen din vil avgjøre hvordan det går med deg. Gå nå.
Jeg holdt på å glemme det. Man får jo perm for å ta fanger.
Da skal jeg jo få 14 døgn ekstra. Dessuten var det jo en kaptein.
Du skal få permisjonen. Jeg kan ikke nekte for at du har rett til den.
Lever inn søknaden så fort du kan.
- Du kan gå. - Major.
Pappa. Ikke dra tilbake dit.
Det er nok snart slutt på krigen.
Spis suppa.
Da går jeg.
SVIR - DESEMBER 1943
Vi kommer til å tape denne krigen, Antti.
Vi kommer til å tape alt.
Ikke vær urolig, Tassen. La befalet uroe seg.
Giv akt! Høyre om!
Faen heller, soldater! Dere må oppføre dere! Høyre om!
Spre dere!
Vi taper alt.
Det er sent, så det kan være på sin plass med en kveldsbønn.
Bevar oss fra fiendens ugjerninger, skarpskyttere og kanoner.
Matrasjonen kunne blitt større-
- hvis Du fremdeles har noe til overs å mette barna Dine med.
Gi oss godt vær, så det er hyggeligere å stå vakt for Deg.
Måneskinn er velkomment for å lette på spenninge-
- og for å spare lysraketter.
Beskytt alle patruljemenn, vaktposter og hestekarer.
Artilleristene er det ikke så nøye med.
Beskytt befalhaveren, generalstabssjefen-
- og også mindre storkarer, hvis Du har tid.
Beskytt hærens kommandør, regimentssjefen og bataljonssjefen.
Og framfor alt maskingeværkompaniets sjef.
Og til slutt, både generelt sett og spesielt:
Beskytt Finlands høye herrer.
Så de aldri mer slår hodet i den karelske furua.
Amen.
RETRETTEN FRA SVIR - JUNI 1944
God dag. Nå skal vi vekk herfra.
Fienden har i gang en storoffensiv på Det karelske nes.
De rykker kraftig fram på begge flankene.
Derfor drar regimentet tilbake mot den gamle grensen.
Bataljonens avmarsj skjer 06.00. Sett i gang.
Ta på deg ryggsekken.
Sitter den godt?
- Hva med disse? - Sett dem her. De får vente på oss.
- Kommer vi tilbake? - Ja visst.
Du aner ikke hvilket fint sted vi skal til.
Skynd dere. Få kyrne ut på gårdsplassen. De blir med.
En smak av Onegas bølger.
Den bekken ble aldri Finlands grenseelv.
Flyangrep!
- Ja vel... - Salo er såret.
- Opp på veien, karer. - Forover!
Bare gå forover!
Vi løper, vi løper.
For Gud og i menighetens nærvær spør jeg deg, Jorma Juhani Kariluoto:
Vil du ta Sirkka Linnea Klenberg til din ektefelle, -
- bli trofast og elske henne i gode og onde dager, til døden skiller dere?
Ja.
- Hei! - Ikke dra, da.
Kan du ikke søke om forflytning til Helsingfors?
Det ville nok gå lett.
Ja...
Du har allerede gjort ditt.
De trenger meg der. Alle offiserer trengs ved fronten.
Det er plikten min å kjempe for Finland, Ingermanland, Karelen.
Hei!
Gamle Ville står fremdeles på beina. Ukrutt forgår ikke så lett.
Gud vil ikke ha deg, og djevelen vet at han får deg til slutt.
- Gratulerer. - Takk.
- Hvordan går det? - Vi er her nå. Det har gått unna.
2. tropp er på motsatt side av veien. Første og fjerde på denne siden.
Jegertroppen patruljerer på flankene. Noen andre reserver har vi ikke.
- Sarastie trodde bekkelinjen holdt. - Kanskje det.
Men begge flankene er åpne.
Jeg har noen saker i ryggsekken.
Jeg skal skifte, og så overtar jeg kompaniet.
Alt er slutt.
Så slutt som det kan være.
Det fins ikke noe håp. Ikke noe i det hele tatt.
Da får vi slåss uten håp.
Det har vi jo gjort hele tiden.
- Hvor gamle er dere? - Vi er født i 1925, sersjant.
19 år. Jeg er overrasket. Vi var også unge da vi begynte, men ikke barn.
Sersjant? Hvor er russerne, så vi kan begynne å ta livet av dem?
Ikke rop så høyt. De løper sin vei hvis de får høre at du har kommet.
Bli i gropa! Ned med dere!
Faen heller! Jeg sa at du skulle bli i skyttergropa!
Du fikk deg en på nesa.
Det gjør så vondt...
Bare ta det rolig.
Man kan leve uten øyne.
- Vi ses om vi overlever. Jeg kommer. - Da snakkes vi.
Hils karene så mye.
Ta vare på deg selv.
Jeg kan gå selv. Jeg kan gå selv...
Hvem er det som skyter? Er det våre egne?
- Hjelp meg! Jeg brenner! - Jeg går ikke fra dere!
Ta tak i hånden min. Jeg kan prøve...
Hjelp! Hjelp!
Hvorfor forlot dere meg?
Fienden har delt bataljonen i to, herr kaptein. Lammio ga retrettordre.
- Nå er du den eldste kompanisjefen. - Anrop sjefen for kampgruppen.
Sett meg over til oberstløytnanten.
Kaptein.
- Første tropp. - Rykk fram alt dere kan.
- Hold stilling for enhver pris. - Jeg kan gå rundt.
Faen heller! Du skal ikke gå rUndt! Du skal holde stillingen.
Faen heller. Et raskt støt vil løse situasjonen.
- Bare kjemp videre. Løs oppgaven. - Oppfattet, oberst.
Vi kommer ut hvis vi beveger oss sakte over myra.
- Ordren er klar. - Linjen holder ikke som det er nå.
Obersten vet hvordan alt er. Det er håpløst å forklare.
Karjula forstår ikke hva han krever.
Russerne har vært der i tre timer og allerede gravd seg ned til haka.
Det svir litt, og så er det slutt.
Du kjenner ordrene våre.
Vi bør samle en stridspatrulje. Russerne tok bataljonens stabsplass.
- Vi foretar et motangrep. - Jeg er patruljen. Flere trengs ikke.
- Kariluoto angriper tvers over veien. - Ja vel.
Kom hit, Asumaniemi.
- Korporal? - Du blir med meg.
Forover!
Skyt inn i kjerret ved den furua! Skyt noe jævlig. Gi meg ildstøtte.
Dekk meg!
Jesus og faen!
Brød.
Vi tømmer noen skyttergroper til, og så slår vi til.
Faen!
Vi kommer ikke fram!
- Har du noen håndgranater? - Nei.
- Kom igjen, da! - Faen også!
Koskela! Denne veien!
Forover, karer!
- Soldat. - Løytnant.
Si til kaptein Kariluoto at stabsplassen er gjenerobret.
Og at major Sarastie har falt.
Ukkola! Ukkola!
Skytterlinje! Dann en skytterlinje.
Nå rykker vi fram!
Vi gir ikke opp! Fjerde fyller hullet! Forover!
Vi slår til! Forover!
Forover!
Ordonnans!
Koskela kan ikke fortsette angrepet nå.
- Han foreslår at dere venter... - Venter på hva da?
Dette er den eneste sjansen vår til å bryte igjennom!
Si til Koskela at vi rykker fram. Befal går foran med et godt eksempel!
- Vi trekker oss tilbake! - Forover, fjerde!
Bataljonen fortsetter ikke angrepet under mitt befal.
Dere forlater faen ikke stillingene.
Løytnant! Fienden rykker fram mot bekkelinjen.
Vi kan bli omringet. Vi retirerer.
- Materiellet må tas med. - Jeg tar med meg bataljonen.
Den får være avslått en stund. Alle sårede til nordsiden av veien.
- De falne, da? Vi bar kapteinen hit. - Vi har nok med de levende.
Få samlet kompaniene. Fort!
Vi hiver maskingeværene i sjøen.
Det ene beholder vi. Som et minne. Tar du det?
- Hva har det å si? - Vi kaster dem.
Ja vel.
Sånn gjør man det.
Adjø, din jævla plage!
Hent de sårede, så er det avmarsj. Viirilä går i spissen.
Etter meg.
Fort dere nå.
Vanhala... Dekk meg til med noe etterpå.
Ingen andre enn de sårede skal på lasteplanet.
Faen! Hvor hadde mannen reserven sin?
Her ligger dere og gjemmer dere uten skytestillinger.
Den forhastede vurderingen din kostet oss den beste stillingen vår.
- Mennene var lammet av tapene. - Jeg kjenner til situasjonen!
Du har bataljonen til Lammio kommer. Gi løytnant Ovaska maskingeværene.
Jeg kastet dem i sjøen for å få med alle de sårede. Vi har bare ett nå.
I sjøen? Helvete heller, løytnant!
Dette er mytteri! Du hjelper fienden med vilje!
Våpnene skulle tas med. Dere er maskingeværskyttere, ikke saniteten!
Du er bataljonssjef, ikke sykesøster!
Og dere menn: Giv akt!
Er dere sauer eller finske soldater?
Man holder stillingen, eller så dør man i forsøket.
Skam dere, for faen!
Jeg ville ikke kalt meg selv finne hvis jeg var som dere!
Og nå går dere i stilling.
Hold stillingene.
- De knuser oss! - Nei.
Det er minelagt. Hold stillingene.
- Ta stridsvogngranatene, og bli med. - Det går ikke!
Stridsvogngranat.
Vi stikker!
Fortere, fortere!
Fienden har brutt seg igjennom. Tredje kompani er delvis i panikk.
Fordømte saueflokk! Ikke ett skritt til!
I stilling! Den som løper, er død!
Ikke ett skritt til!
Stridsvognene kommer!
Holdt! Hvor skal du? Stopp! Stopp, for siste gang! Hvor skal du?
Til Enare og pule ulver.
I samsvar med krigsloven dømte jeg forræderen til døden.
Dette gjelder Finland.
Kom dere i stilling, for faen!
I stilling!
- Søk dekning! - Fort!
Ikke flykt!
Ikke flykt! I stiling, alle sammen!
Ikke flykt! I stilling!
Hjelp meg!
Hold større avstand til hverandre. Større avstand!
Sykkelen er ødelagt. Har du plass?
Vi har da aldri kjørt møkk på søndager!
Sett igjen sykkelen, og bli med den neste kjerra.
Menig Korpela. Hva sa du nettopp?
Jeg sa det jeg sa! Hva er det for en jævla sprett som løper etter meg?
Spyfluer pleier å holde seg til hesterumper. Skal de gå på folk nå?
Søk dekning!
Stikk nå av!
Bare skyt, din jævel! Bare skyt, du!
DEN SISTE FORSVARSLINJEN JULI 1944
Husker du da vi svømte i Vuoksen da vi var små?
Vi får nok aldri se Vuoksen igjen.
- Nå svømmer det bare lik der. - Vi skal svømme der igjen.
Ingen kommer så langt.
Ikke spar på sukkeret, karer.
For det kommer til å bli vått. Vi skal snart svømme.
- Den bekken er det bare å hoppe over. - Klapp igjen, pøbelfrø.
Spis opp sukkeret før det blir vått. Befalet sier at stillingene holder.
Hvorfor tåler jeg ikke trynet på offiserer?
Jeg aner ikke.
Har du noen gang tenkt på at det kanskje er deg det feiler noe?
- Meg? - Ja.
Jeg holder meg til fakta, mens de driver med sitt unyttige vås.
Karelen er tapt. Krigen er tapt.
Jeg har ikke mer å tape. Nå prøver jeg bare å få betalt for Karelen.
Snart skal vi få slåss, gutter!
Antti! Kom deg bort derfra. Kom ned i vernet.
Nå stikker vi.
- Vi trekker oss tilbake. - Du også, Tassen.
Tilbake, karer!
Ungdommene går over først. Få med maskingeværet, Määttä!
Fortere!
- De kom over! Nå går jeg. - Vi stikker.
Gå over, Tassen. Gå nå!
- Antti! - Hvordan gikk det?
Gå fra meg!
Rokka!
Beskytt oss!
Antti! Du ble truffet! Jeg hørte at de traff!
Dann en stridspatrulje, Vanhala. Vi må gjenvinne forsvarsstillingene.
- Ser du det liket der borte? - Ja.
Det er et maskingevær der. Kom deg nedi gropa, og slå dem ut.
Jeg kommer nok nedi noe, ja. Enten gropa eller min egen grav.
- Jeg tar med Asumaniemi og Honkajoki. - Vi gir ildstøtte.
Jeg tør ikke gå frivillig. Jeg må få ordre.
- Så gir jeg deg ordren nå. - Da blir det noe helt annet.
Gi meg maskinpistolen.
Kom igjen!
- Faen heller, gutt! - Er du klar med granatene?
Kast mot høyre.
Russerne stikker.
Forover!
- Vi klarte det. - God innsats, stridspatrulje Vanhala!
Fedrelandet vil ikke glemme dere.
Jeg er tom for magasiner.
VÅPENHVILEN - 4. SEPTEMBER 1944
- Jeg orker ikke mer. Slutt! - Søk dekning!
Jeg må vekk! Jeg vil vekk! Slipp meg!
Den som taper, blir tråkket ned i støvlene. Sånn er det bare.
Tenk om du også skulle brukt buen og pilene.
Ærede borgere. SitUasjonen er kort sagt den følgende:
Vi har tatt det første skrittet-
- mot å gjenopprette et vennskapelig forhold til vår store nabo i øst.
Vi har tatt et skritt på en vei der det kan lure skjulte farer.
Vi vet ennå ikke hvilke betingelser vi vil få.
Men vår store nabo i øst krever ikke betingelsesløs kapitulasjon, -
- så vi har ansett oss som forpliktet-
- til å oppfylle sovjetregjeringens og deres alliertes betingelser-
- for å vise vår oppriktige vilje til fred.
UKJENT SOLDAT
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com