Здравейте, дами. Само една дама. Къде е майка ти?
Тази вечер ще бъда при татко. - Тази вечер ще играем.
Майка ти винаги идва за игра.
Или поне идваше. Може би затова не ми отговори, като й писах.
Родителите са истинска мистерия. - Права си, признавам.
Споменавала ли е нещо за това, че е дар Божи?
Защото ако това й е проблемът, не е толкова сериозно.
Проблемите на големите не ме интересуват.
А и на кого му пука къде е майка ми? - На мен ми пука.
Време е за игра и аз съм тук.
Може да поиграем "Монополи". - Само с двама играчи е скучно.
Хубаво. Не ми оставяш избор.
Това може да е последната ми нощ на Земята, затова отиваме в бара.
На родителите ми няма да им хареса. - Това са си проблеми на големите.
Може да ми разкажеш приказка. - Да ти приличам на бавачка?
Не е нужно да я измисляш. Разкажи ми историята на този кинжал.
Някой бил ли е убит с него? - Засега не.
Белезниците работят ли? - Зависи кого питаш.
Ами това? - Маникюрът ли? Проста работа.
Пръстенът. Разкажи ми историята на пръстена.
Ако не ти се говори за белезниците. - Умееш да преговаряш, а?
Хубаво. Тази вечер ще е вечер за приказка.
Майка ми обикновено започва с "Имало едно време".
Така ли? Добре...
Имаше едно време един Дявол, който отиде в Ню Йорк.
Годината беше 1946.
Прекрасно време. Подгъвите бяха на мода.
Престъпленията - също.
Момчетата се бяха върнали след войната
и атмосферата беше наситена с джаз и възможности.
Стара приятелка ми се обади и ме покани да пийнем в клуб "Гардън".
"Гардън" беше най-популярното заведение на остров Манхатън.
защото там беше най-добрата певица.
Целият град знаеше гласа й, но само аз знаех истинското й име.
Лилит. - Чакай, коя е Лилит?
Майката на Мейз.
Изглеждаше точно като нея, но и двете не признават това.
Омръзна ми да бъда чиста. Искам да ме преследват!
Точно това ми трябва -
да отида при Дявола. Зла искам да бъда.
Аз съм Дяволът.
Да псувам желая. Зла искам да бъда.
И на карти да мамя. И проклета да бъда.
Искам да лъжа. И лоша да бъда.
Искам да цапам.
Искам в театъра
на всеки да сгазя краката.
Зла искам да бъда.
На мухите да късам крилата,
да пея песни като "Онзи, който заплака".
Искам да съм противна и много да пия.
И каквото си имам, с радост ще затрия.
Зла искам да бъда.
За малко зло съм готова.
Да бъда зла и ужасна толкова,
колкото мога!
Мяу.
Какво си мислиш, че правиш, младеж? - Ще поговоря с приятелката си.
Не оглеждай Лили Роуз така. Тя е на Стомпанато.
Спрете се, момчета.
Повярвайте ми, не искате да се биете с него.
Защо не си вземете безалкохолно?
И кажете на Томи, че не принадлежа на никого.
Колко време мина? Не съм те виждал, откакто...
Откакто стана онова с Мария-Антоанета.
Да, жалко, че тя си отиде така. Какво правиш в последните векове?
Пея, пия, вдигам врява по кръчмите.
Всичко беше идеално, докато някой ми открадна пръстена.
Това е много жалко.
Да направим нещо, което да те зарадва?
Да отворим бардак, да оберем банка.
Ърни Хемингуей е в града. Той винаги е готов за забава.
Не може да излезеш така.
Луцифер, този пръстен е единственото нещо във Вселената,
което е важно за мен. Ще си го върна. Ти ще ми помогнеш.
Защо ще правя това?
Защото имаш дълг към мен.
Да...
Дяволът да хваща престъпници. Не съм чувал по-абсурдно нещо.
ЛУЦИФЕР
КРАЯТ НЕ Е ПРИЯТЕН ЗА КОКОШКАТА
Тъй като това беше много преди работата ми с полицията,
имах нужда от професионална помощ.
Джак беше един корав тип, когото познавах.
Полудял от войната, но най-добрият в хващането на престъпници.
Чакай малко. Защо детективът трябва да е мъж?
Майка ми непрекъснато разрешава случаи.
Хубаво. Както казвах...
ДЖАК МОНРО, ЧАСТЕН ДЕТЕКТИВ
Това дали не е Луцифер Светлоносеца? Какво мога да направя за теб?
Трябва да намеря изключително ценно откраднато бижу.
Този пръстен, по-точно.
Спри малко. Нали ми разказваш за своя пръстен? Той е черен.
Искаш ли да чуеш разказа? Аз нямам проблем да отида на бара.
Добре, добре. Продължавай. - Благодаря ти. Така...
Защо да се занимавам с това?
Добре, слушам. Кога за последно видя пръстена?
Добре, слушай. Тук е опасно. Ако стане нещо, стой зад мен.
Спокойно, знам какво е опасност. - Така ли?
Колко нацисти си убил напоследък? - Свободно, войнико.
Ако някой размаха юмруци, ще оставя забавлението на теб.
Така... С коя от отрепките тук ще разговаряме първо?
С тази, с която всеки говори.
Ей сега.
Каква е вашата отрова? Джин? Текила?
Търсим информация за пръстена на Лили Роуз.
Знаеш ли кой го е откраднал?
Говори се, че нов човек е бил видян около гримьорната на Лили
в нощта, когато пръстенът изчезна. Крадлив тип на име Лари Късметлията.
Имаш ли описание?
Хубаво. Красавец. Едричък. Къса коса. Яка челюст.
Обикновено носи син костюм. Има превръзка на окото.
Можеше да започнеш с това. Добре...
Виждаш ли онзи? Има лицето на плъх, който иска да църка.
Стой тук. Аз ще отида да го изслушам.
Прекрасно. Точно каквото докторът препоръча.
Джак Монро, частен детектив.
Имаш ли информация за Лари Късметлията?
Виждал съм го наоколо. Красавец. Едричък. Яка челюст.
Превръзка на окото? - Точно.
Ела отвън след пет минути. Ще ти кажа всичко.
Добре.
Ами... Плъхът май е подвил опашка и е избягал.
Ще дойде.
Какво искаш да ми кажеш? - Пази си гърба.
Пак ли вие? Сигурен ли си, че не искаш да се меся?
Не ми харесва да си стоя така.
Връщам си думите назад.
Подгряхме ги за вас, господин Стомпанато.
Благодаря, момчета.
Чакай малко. - Да му се не знае!
Нали беше господин Стомпанато? Значи трябва да е мъж.
Нали поиска половете да са равни в историята? Изпълнявам желанието ти.
Може би се чудите защо ви събрах тук.
Не ми харесва хора да задават въпроси в клуба ми.
Нито да си врат носовете там, където не им е мястото.
Затова... Ако спрете, ще се радвам.
Следващия път няма да съм толкова мил.
Това означава, че ще умрете.
А ти...
Имаш късмет, че си приятел на Лили, но не се дръж твърде приятелски.
Приятна вечер.
Да си вървим, момчета.
Благодаря ти за подкрепата. - Ти ми каза да стоя зад теб.
Това не беше лесно, предвид времето, което прекара на паважа.
Сега какво?
Сега ще проверим местата, където Късметлията ходи.
Дребните крадци рано или късно се показват.
Добре... Отивам да се позабавлявам.
Предполагам, че и ти си имаш планове.
Какво да ти кажа? Животът е празник.
Не знаех, че Джак и жена му имат проблеми.
Харесват ли ти картофите?
Направих ги със сметана, както ги обичаш.
Какво се е случило с окото ти?
Нищо.
Джак, знам, че още ми се сърдиш, но...
Извини ме. Загубих апетит.
Не може ли човек да бъде оставен на спокойствие?
Лари Късметлията?
Кажи ми пак това име.
Тази рокля ти стои прекрасно.
Искаш ли да зарежеш чиниите и да отидем да потанцуваме?
Много мило, господин Светлоносеца, но вече си имам партньор за танци.
Или поне така си мислех. - Добре, благодаря.
Ако ти се живее, не се приближавай до жена ми.
Не очаквах да имаш проблем с това.
Не сте си казали нищо, откакто дойдох.
Говорих с информатор. Лари се е скарал с някого на доковете вчера.
Наследник на производители на колбаси. Казва се Уилям Кинканън.
Наричат го Уилям Наденичката. - Звучи като достоен тип.
Утре ще му насечем пържолите.
Джак, къде отиваш?
Трябва да започна работа рано... Ще спя в офиса.
Как госпожата те ядоса толкова? Изневери ли ти?
Кучето ти ли ритна? Любимата ти риза ли съсипа?
Нищо от изброеното.
Преди няколко дена се срещнах с някои от другарите си в армията.
Обърнахме по няколко чашки, а после капитанът ми каза:
"Най-добре похарчените ми двайсет долара са за връзката ти с Шърли."
Аз си мислех, че съдбата ме е събрала с Шърли в библиотеката.
А се оказа, че всичко е било заради пари.
Шърли е била момиче на повикване? - Да. Точно така.
Платили са й, за да ме измъкне от депресията след войната.
Това дали не е късмет?
Жена ти е трупала опит с десетки или дори стотици мъже.
Пожарникари, бръснари, моряци... - Разбрах те.
Ако ти е такъв проблем, защо не я зарежеш?
Защото я обичам, а и тя казва, че ме обича.
Когато научиш, че най-хубавото нещо в живота ти е започнало с лъжа,
все едно си построил къща в подвижни пясъци.
Рано или късно всичко се разпада.
Извинявай. Отнесох се, защото проблемът ти е ужасно скучен.
Не се ли замисли да забравиш за това?
Да забравя... Това ли е съветът ти?
Опитът ми показва, че проблемите са като продавачи на библии
или срамни болести.
Ако се направиш, че ги няма, рано или късно изчезват.
Защо не нарисуваш първо меча? Абсурдно тежък е!
Може би ви трябва почивка, господине.
Да...
Почини си, Наденичка. - Вие кои сте, по дяволите?
Джак Монро, частен детектив. - Луцифер Светлоносеца, Дявол.
Кармина! Чай!
Щеше да си доста забавен за моя приятел Зигмунд.
Къде е пръстенът? - Кое къде е?
Сам ще го направя. - Какво правиш? Какво прави той?
Ще ми кажеш ли какво прави той? - Не се тревожи за това.
Тревожи се за скандала на доковете, за който чухме.
Скарал си се с Лари Късметлията. - И?
Лари открадна пръстена на моя приятелка и после умря.
Забиха му доста скъп нож в гърба.
Да не мислите, че аз съм го убил? Абсурд.
Бих могъл, ако трябва, но не съм. И не знам нищо за никакъв пръстен.
Някой знае ли къде си бил снощи? - Да. Бях с портретистката си.
Позирах като Ханибал, пресичащ Алпите, почти до полунощ.
Дадох куп пари за слон под наем. - Откъде познаваш Лари Късметлията?
От време на време купувам по нещичко от Лорънс.
Не питам как той се сдобива с него. Колекционирам военни антики.
Ако той има нещо за мен, обажда ми се.
Просто обожавам войната, а вие?
Много я обичам. Пета пехота. Арденската офанзива.
А ти къде си служил? - Щях да служа, но имам астма.
Затова се ядосах, когато Лари настоя да се видим на доковете.
Навсякъде имаше мръсотия.
Почти сигурен съм, че настъпих изпражнение.
Започвам да си мисля, че Наденичката няма мозък да открадне пръстена.
Имаш право. Къде се срещахте обикновено с Лари?
В дома му. Не е много по-чист от доковете.
Ще кажа на Кармина да ви даде адреса.
Благодаря. - Уникално типче си, а?
Има дума, която те описва, но не мога да си я спомня.
Звучи като нещо френско. Сигурен съм, че ще се сетя.
Детективът намери ли пръстена ти? - Едва ли.
Най-добрата ни следа умря.
Пръстенът явно е бил важен за теб.
Някога, много отдавна, бях омъжена.
Човекът се казваше Адам. Не се разбирахме.
А с баща му беше още по-зле.
Съжалявам. - Недей.
Когато ме изгониха, почти се радвах.
Взех нещо от градината, когато си тръгвах.
Камъкът в пръстена ми.
Не харесвах много тогавашния си живот.
Само че обожавах градината.
Както и да е.
Пръстенът ми напомня, че нямам нужда от Адам и семейството му.
Не се нуждая от никого. - Лили...
Ти си омъжена, нали? - Да.
За ученическата си любов - Били.
Оженихме се, преди той да влезе в армията.
Пишехме си писма всеки ден, докато го раниха в Гуадалканал.
Само че той оцелял. Сега е в болница за ветерани.
А лекарите не могат...
Познавахме се цял живот.
Просто не мога да повярвам, че е възможно да го загубя.
Добре, че не съм се привързвала към никого така.
Не говори така. Всеки ден с Били е дар за мен.
Знанието, че може да не ни остава много време,
само прави всичко по-хубаво.
Не знам защо го наричаха Късметлията.
Не съм виждал по-потискаща дупка от този апартамент.
А съм виждал личния Ад на Кафка.
Пръстенът може да не е тук, но има много полезна информация.
Виждаш ли този килим?
Мисля, че тук убиецът е фраснал Лари.
Лари пада назад, тук, удря си главата
в масата, където виждаш треските.
А после се отърсва. Става и напада убиеца така.
Изкарва му въздуха. Извинявай. - Няма проблем. Това ми харесва.
Лари почти успява да се спаси, но убиецът изважда нож.
Лари тръгва към прозореца, но той е затворен.
Опитва се... Отваря го.
Почти успява да излезе, но убиецът...
Настига го и го наръгва в гърба. От това са тези кървави следи.
А след това Лари бяга в нощта.
За да умре на прага ти.
Защо няма повече улики към убиеца му?
Може би аз имам нещо.
Много скъпа пура. Поне краят й.
"Ромео и Жулиета", любима марка на Чърчил и...
...на Тони Стомпанато. - На Тони Стомпанато.
Стомпанато открива, че Лари е откраднал пръстена на момичето му,
преструва се на купувач, взема пръстена...
И убива крадеца, за да отмъсти.
Но ако е искал да впечатли Лили Роуз...
...защо не й е дал пръстена? - Именно.
Събуждай се, Стомпанато.
Ето защо не й е дал пръстена.
Стомпанато май не е бил толкова страшен.
Извадили са му сърцето. Какво, мислиш, са направили с него?
Ще огледам пода.
Май бяхме прави, че Стомпанато е убил Лари Късметлията.
Ножът в гърба на Лари имаше същия символ.
Но кой е убил Стомпанато? - Мисля, че знам отговора.
Мъж, който искал своето сърце и пръстена на Лили Роуз.
Закъсняхме и за двете.
Кой има смелост да изкорми Стомпанато
и какъв е този идиотски символ на окото му?
Това е египетски йероглиф.
Мисля, че е Окото на Хор, свещен древноегипетски символ.
Свещено око. Това ми е познато. Мисля, че знам къде е художникът.
Почитания. - По дяволите!
Да търсите книги ли дойдохте?
Да, дойдохме да търсим книги.
Мислехме, че сте тук за тайнствената церемония.
Извинявай. Приятелят ми е нов. Дойдохме заради тайната церемония.
Нещо против да ни насочиш? - През онази врата.
Ако не си носите роби, има резервни на закачалката.
Прекрасно. - Благодаря.
ЗВЪННЕТЕ, ЗА ДА ПОВИКАТЕ ВИСШИЯ ЖРЕЦ
Мелвин Великолепния, на вашите услуги!
Какво е това място?
Сертифициран свещеник, оракул, шаман и съдник. Как да ви помогна?
Да вдигна проклятие? Да излекувам обрив?
Разполагам и с най-добрите любовни магии.
Търсим нещо по-силно.
Нещо египетско и свързано с изваждане на човешко сърце.
Търсите церемонията на Анубис. - Точно. Ще купим едно такова.
Добре. Погледнете натам.
Само за дванайсет долара нашата луксозна церемония на Анубис,
с включена маска, двама помощници, барабан от кожа на весталка,
позлатен жертвен кинжал и една жива кокошка.
Краят не е приятен за кокошката.
А може би предпочитате икономичния пакет.
Само шест долара и сърцето на кокошката е извадено предварително.
Не е особено точно исторически, но поне е кърваво.
Щеше да хареса на моя приятел Тутанкамон.
В модерните времена ни учат да се боим от смъртта.
Древните обаче са разбирали, че смъртта е сила.
Ти почувства ли се силен,
когато изтръгна сърцето на Томи Стопманато, след като го уби?
Някой е убил Томи Стомпанато?
Не може да подозирате мен. - Можем. Подозираме те.
Кажи ни, Мелвин Великолепния, за какво копнееш?
Искам... - Да...
...да получа... - Да...
..."Понтиак Торпедо" от 1941 година.
Осемцилиндров двигател, сто и три конски сили,
вдига от нула до сто за под три минути и е изненадващо евтин.
Продавам по няколко луксозни церемонии седмично
и по някой свещен предмет тук и там. Ще го имам до лятото.
Убил си Стомпанато и си откраднал пръстена на моята приятелка Лилит,
затова забрави за понтиака. Отиваш в затвора.
Чакай малко, приятел. За пръстена на Лилит ли говориш?
Защото моите клиенти... енориаши. Плащат добре дори за фалшификат.
Ще си разделим печалбата.
Най-добре продавам предмети, носещи безсмъртие.
Някой от енориашите ти знае ли къде си бил между обяд и 18 ч. днес?
Да. Бях тук. Гледах на карти таро, извърших екзорсизъм
и организирах бар-мицва.
Сърцето на Стомпанато е било изтръгнато,
както ти постъпваш с кокошките.
Ако не си виновен ти, някой от клиентите ти е.
Каза ли на някого от тях за пръстена на Лилит?
От години продавам карти към гробницата й, но...
Само че робите скриват лицата на купувачите.
Пропиляхме си времето.
Боя се, че стигнахме до задънена улица.
Посмяхме се на приказки за изтръгнати сърца,
но май ще трябва да забравиш пръстена.
Да си върна дълга по друг начин?
Със замък? С планина от злато? Ще ти дам всичко.
Този пръстен беше с мен цели хилядолетия, Луцифер.
Той ми напомня коя съм и защо направих каквото направих.
Защо изпрати децата си в Ада. - Дадох ти армия!
Не съм я искал. А и тогава не знаех, че се нуждая от нея.
Но без тях щях да прекарам вечността сам.
Затова винаги ще съм ти длъжник.
Затова и съжалявам, че не можах да ти върна пръстена.
Аз също.
Така... Как точно всеки реши, че пръстенът те прави безсмъртна?
Пътувах из Америките с един пътешественик, Ернан Кортес.
Той обичаше златото и проливаше кръв навсякъде.
Пълен нещастник.
Разделих се с него, щом видяхме земя,
и се събрах с един прекрасен ацтекски воин.
Монтесума.
Обърнахме няколко чашки и той ме пита девствена съм.
Аз казах, че съм, защото в Испания всички се възбуждаха от това.
А после някакви жреци ме хвърлиха във вулкан.
Оцелях, записаха го на каменна плоча... Знаеш как става.
Знам. Смъртни...
Само да видя физиономията на крадеца,
когато той осъзнае, че пръстенът не работи.
Чакай малко. Пръстенът не работи.
Значи крадецът ще търси начин да го накара да проработи.
Лилит, мисля, че намерих начин да ти върна пръстена.
Трябват ни само жрец, бижутер и нещо за отвличане на вниманието.
Благодарение на един измислен жрец, когото познавам,
сега се носи слух,
че пръстенът работи само в комбинация с тази дрънкулка.
Значи крадецът ще се върне за гривната.
Крадецът ще изчака да отидеш на сцената и ще влезе в гримьорната ти.
Само че Джак ще го чака там, ще го хвана и ще вземе пръстена ти.
Преди да се усетиш,
късчето от Райската градина ще се върне на пръста ти.
Благодаря ти, че правиш това. - Луцифер ми каза, че ти трябвам.
Само че после ще се върна в Де Мойн при майка си.
Добре... Когато Лили даде сигнал, ще вземеш гривната.
Става ли? - Ще я покажа на всички в клуба,
а после ще я занеса в гримьорната и ще я поставя в сейфа.
Чакай...
Моля те... Внимавай.
Ще ми трябва нещо повече от това, Джак.
Прекарал си толкова време на Земята. Някога свързвал ли си се с човек?
Свързвал съм се с хиляди човеци.
Веднъж с Калигула направихме... - Не говоря за секс, Луцифер.
Говоря за емоционална връзка. - В никакъв случай.
За това е нужно истинско чудо, а татко вече не прави чудеса.
Защо? - Просто се чудя.
Вземи ми жената, моля те!
Ейб Ганц, най-забавният човек в Манхатън.
По молба на почитател ще изпея една от любимите си песни.
Истината е, че... - Само един долар.
Не съм сигурна, че я разбирах до преди малко.
Простете ми, приятели.
Нося тази гривна от цяла вечност. Винаги ми е пречила.
Може ли само да я оставя, преди да започнем?
Бъди така добра да прибереш гривната в сейфа ми, може би?
Все повтарят ни, че любовта е сляпа.
Но пък казват ни: "Търси я навред по Земята."
И търся човека, който влезе ми в главата.
Търся го навсякъде, а него все го няма.
Той е любовта, която не мога да забравя.
Само за него мисля, без да съжалявам.
Искам неговото име да се събере с моето сега.
Той да бъде овчарят за мен, заблудената овца.
Копнея да го видя и вечно се надявам
той да е човекът,
който мен да пази.
Малка съм овчица, загубена в гората,
и знам, че ще съм добричка с онзи на Земята,
който ще ме пази.
Луцифер Светлоносеца.
Джак! - Слава на Бога, добре си.
В гримьорната на Лили влезе някой.
Погрижих се той да види как поставям гривната в сейфа.
Отивай, преди той да избяга! - Ти си истински ангел, Шърл.
Бягай. - Добре.
Горе ръцете.
Отстъпи назад. Бавно.
Обърни се.
Ти ли уби Томи Стомпанато? - Да. И взех пръстена.
И изпълних церемонията на Анубис, за да отключа древната му сила.
Сега съм безсмъртен!
Идиотът, който уби Томи Стомпанато.
Уили? Не знаех, че си способен на това.
Лари не трябваше да продава пръстена на Стомпанато.
И двамата не знаеха какво са намерили.
Аз знаех всичко за пръстена.
Аз наех Лари Късметлията да го открадне.
Прибери оръжието. Дай ми пръстена.
Гърти. Как можа? - Планът беше мой.
Аз знаех къде е пръстенът. Аз казах на Лари как да го открадне.
Казах му и да вземе всичко от сейфа, само да ми даде пръстена.
А той какво направи?
Продаде го на някакъв влюбен тип, който после го уби.
Спри за малко. Значи Гърти и Уили са научили за пръстена от Мелвин?
Правилно.
Гърти е наела Лари Късметлията да открадне пръстена,
но той го продал на Стомпанато за повече пари.
А после Стомпанато го убил за наказание, че обрал момичето му?
Да, но и Уили Наденичката искаше пръстена.
а и беше изтръгнал сърцето на мафиота
в опит да повтори фалшивата церемония на Мелвин Великолепния.
Забрави, Трикс, в Китайския квартал сме.
Какво?
Все тая. Искаш ли да чуеш края на историята?
Не искам да наранявам никого, но трябва да спася Бил.
Бижутата ми няма да помогнат. - Лъжеш. Лъжеш.
Видях те онази нощ на улицата. Попадна в престрелка
между хората на Стомпанато и бандата от бруклинския мост.
Простреляха те няколко пъти, а ти просто си тръгна.
Ясно. Не дължа това на вълшебен пръстен.
Такива пръстени не съществуват. - Това не може да е истина.
Да сложим край на тази глупост. - Какво?
Ти ме простреля! - Да.
Кръвта ми изтича. Кръв...
И това ми било човек, който обича войната.
Не е истински.
Не мога да спася Бил. - Разбира се, че не можеш.
Защо рискува всичко в опит да го направиш?
Гърти, можеше да умреш.
Коремът ми... - Всички умираме, Лили.
И в това няма проблем.
Истината е, че по-скоро бих умряла днес в опит да спася любимия си,
отколкото да живея вечно без него.
Гърти...
Прекалено богат съм, за да вляза в затвора! Не!
Обадете се на баща ми! Обадете се на...
Обадете се на баща ми!
Може да станат две неща.
Или Наденичката ще бъде наказан за убийството,
а останалото ще лепнем на Стомпанато,
или ще намесим барманката. Ти решаваш дали да я обвиниш.
Нека се наслади на времето, което й остава с Бил.
Странен тип си, обаче беше интересно.
Пази се, хлапе.
Ти също, старче.
Шърл... Кога пристига автобусът ти?
В полунощ. - Да...
Ако побързаш, ще го хванеш.
Да...
Шърл!
Мислех... Мислех... Ако нямаш нищо против...
Да дойда ли с теб? - Пътят до Де Мойн е дълъг, Джак.
Хубаво. Тъкмо ще си поговорим.
Ела тук.
Върнах ти пръстена. Върнах си дълга.
Ще се видим срещу няколко века. - Няма.
Хубаво, ще ти дам и замък.
Имам хубав, 22-стаен в Австрия. Почти не пострада от бомбите.
Не искам замък. - Сега се правиш на интересна.
Кортес. Монтесума. Уили Наденичката.
Всичките си мислят, че искат да живеят вечно.
Само че имат нещо много по-ценно.
Гърти беше права. Знанието, че има край.
Това придава смисъл на останалото. Това свързва човеците един с друг.
То ги прави смели, дори когато няма смисъл да са такива.
Мисля, че достатъчно дълго бях безсмъртна.
Искам това да е твое.
След като направиш това, връщане назад няма.
Сигурна ли си? - Само едно искам.
Исканията ти нямат край, а? Сега май ще имат.
Да доведа ли децата ти, за да се сбогувате?
И да забравят всичко, което са научили в Ада?
Никога. Децата ми са съвършени.
Нямат дом, от който да бъдат прогонени.
Нямат семейство, което да ги изостави.
Няма градина, от която да бъдат изхвърлени.
Не им казвай какво направих днес, Луцифер.
Не им отнемай неуязвимостта. - Давам ти дума.
Е... Не очаквах да кажа това, но... Наслади се на остатъка от живота си.
Подобно.
КРАЙ
Значи безсмъртието на Лилит е в пръстена?
Да. Май е така.
Но за мен важното е само, че ми напомня за стара приятелка.
А какво стана с Джак и Шърли? Заживяха ли щастливо?
Преместиха се в Де Мойн, така че не ми се вярва.
Майка ми казва,
че единственият начин да преодолееш проблемите е да ги решиш.
Сигурно Джак и Шърли са си говорили през целия път и са решили всичко.
Да. Може би така е станало.
Да. Приказката свърши.
Благодаря, Луцифер. Беше забавно. - Не преувеличавай.
Чу ли историята?
Добре съм те обучила, малката.
Имало едно време един Дявол, който отишъл в Ню Йорк.
Годината била 1946.
Ти ли си Лили Роуз?
Кой иска да знае?
Аз. Мейзикийн.
Луцифер ти е казал, че съм тук, нали?
Очаквах Дяволът да си държи плювалника затворен.
Сама те открих. През цялото време ли беше тук?
Пробвах нещо. Не се получи.
Само това ли ще ми кажеш? - Какво искаш от мен?
Исках да те видя.
Исках да знам защо ни изостави. Защо изостави мен.
За да ви направя силни. Получи се. Виж се само.
Виждам, че нямаш нужда от никого.
Да. Виж ме само...
Превод: Tigermaster
©2020 Translator's Heaven http://subs.sab.bz