EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Greit.
Jeg har sjampisen!
- Vil du være med? - Visst pokker!
Men la meg få på meg noe mer behagelig.
Hei sann.
Jeg hørte at du var her, så jeg ville besøke deg.
Nei, absolutt ikke! Du må komme deg vekk!
Jeg forventet ærlig talt en litt varmere mottakelse, herr Jeg-sa-ut-merr.
Ikke misforstå. Jeg er takknemlig for alle pengene og gullet du ga meg sist.
Men vi må ses en annen gang. For en gangs skyld går alt bra for meg.
Og hver gang jeg treffer deg, går ting galt.
- Greit. Da vil dette bli litt pinlig. - Hvorfor det?
Noe vil gå galt, men det har ingenting med meg å gjøre.
Hva snakker du om?
Noen vil komme inn gjennom den døra og drepe deg.
Du er dødsmorsom!
Det kommer ikke til å skje.
Jeg kan forsikre deg om at det vil skje.
Det har faktisk skjedd over 200 ganger allerede,
og det vil skje igjen om fem, fire, tre, to...
- Hva i helvete? - Akkurat.
Offeret heter Lee Garner, 53, yrkesforbryter.
Væpnet ran, innbrudd, men for det meste småting.
Selv om det kanskje ikke er så smått mer, for Foshizzle tilhører bare ham.
- Hva da? - Foshizzle. Det er navnet på båten.
Dødsårsak?
Skuddsår i brystet. Og som det ikke var ille nok, gjorde morderen dette også.
Skåret rett avved håndleddet etter at han var død. Vi leter etter hånden.
Hva tror du?
At jeg lå med ham.
Bare fordi du lå med ett drapsoffer, har du ikke ligget med alle.
Hvordan holder jeg styr på det?
På drapsofrene eller hvem du ligger med?
- Begge. - Jøss.
Maze har funnet seg til rette som din nye Lucifer.
Som dusørjeger for LAPD har hun hjulpet megmed sakene mine.
Det er som omLucifer ikke har dratt. Men han har det.
Dere fikk i hvert fall sagt ha det. Men jeg? Full ghosting.
Og det er to måneder siden han dro til Florida for å jobbe for familien.
Florida, ja. Det er der han er.
Han har ikke svart på en eneste melding fra meg.
Ikke engang på videoen med undulaten som danser til techno.
Den åpner vingene, og gjør sånn...
Og den går fra side til side, og den er utrolig morsom, men...
Hva meg angår, kan Lucifer, vel... Han kan dra til helvete.
- Tror dere han får plastisk kirurgi? - Hei, Ellen. Se an stemningen.
Jeg er så lei for det, Chloe.
Jeg mente ikke å snakke om L-ordet. Jeg savner bare galningen.
Det går bra. Jeg forstår hva du mener.
Og for å være ærlig, har jeg jobbet så mye...
Vi har jobbet så mye at jeg ikke har hatt tid til å tenke over det, egentlig.
Jeg har ikke engang tenkt på det.
Uansett, har du funnet noen spor?
Ingen ennå, men jeg vil ha mer når jeg får alt til laben.
- Ok, fint. Ring meg om noe dukker opp. - Skal bli.
Ok, fint. Frem til det skjer, tror jeg vi har en annen jobb, Maze.
Vil dere danse? For på en skala fra én til ti er dere ni,
og vi er de eneste dere trenger.
- Nei takk. - Det går bra.
- Så dere er tilbake, igjen. - Amenadiel!
- Hva skjer? - Vi klarer ikke å la være.
Helt siden du tok over Lux, har det vært så gøy.
Jeg forstår hvorfor Lucifer likte å være her.
Ja.
Unnskyld meg.
- Så jeg akkurat en narkohandel? - Nei. Selvsagt ikke.
Hør her, jeg stikker bare.
Hør her. Lux har nye eiere, noe som betyr nye regler.
Ingen selger stoff i min klubb...
...uten at jeg får en andel.
Vær så god.
- Her skal det festes. - Amen.
Så jeg døde ikke nettopp?
Som jeg prøvde å si før vi ble avbrutt, er du i ditt eget gjentakende helvete.
- Så, velkommen til helvete. - Er jeg i helvete?
Jeg forstår ikke.
Evig fordømmelse? Uendelig lidelse? Det er et ganske greit begrep.
Nei, jeg mener, det virkelige helvete?
- Det eneste. - Så få meg ut herfra, for helvete!
Det er ikke opp til meg. I helvete er du din egen fangevokter. Du fikk deg hit.
Da skal jeg få meg selv opp herfra også.
Hvordan i helvete?
Samme reaksjon hver gang, og det er ikke så enkelt.
Men hvorfor er jeg her?
Det er en sak mellom deg og din egen skyldfølelse.
Det er det som fikk deg hit, og det som vil plage deg til evig tid.
Og der er kjedsomhetslandet, så da bør jeg komme meg av gårde.
Men vær så god. Nyt den evige lidelsen din.
Vent. Du kan ikke dra. Du kan ikke la meg være igjen alene.
Du vil ikke være alene.
Demonene mine er alltid tilgjengelige for tortur, så opp med humøret.
- Fortell meg hvem som drepte meg. - Det er ikke jobben min mer.
Beklager, men dette handler virkelig om deg og din evige pine, ok?
Men jeg hadde alt.
Denne nydelige båten i Marina del Rey, kvinner, penger… Jeg hadde alt.
Marina del Rey?
Los Angeles.
Du vet, det er godt mulig at jeg vet hvem som har saken din.
Vi var litt av et team en gang.
Jeg mener, for dem har det bare gått noen måneder, et øyeblikk,
men her nede har det gått mye mer tid.
- Dette er lykkedagen din. - Det virker ikke sånn.
Jeg skal gjøre noe jeg ikke har gjort på lenge, for gammelt vennskaps skyld.
Jeg skal løse mordet ditt.
Hvordan fungerer dette? Kommer morderen og skyter meg igjen? Det gjorde vondt.
Vanligvis, ja, men det har sine fordeler å være helvetes hersker.
Alle i din helvetesgjentakelse spilles av en demon.
Jeg kontrollerer dem.
Vink til oss, Belios.
Åssen går'e?
Så hvis du kan stanse dem,
bør det jo være lett å finne ut hvem morderen er?
Jeg kan jo bare løfte denne og...
- Pokker ta! - Igjen er det ikke fullt så enkelt.
Gjentakelsen består bare av dine minner.
Du så aldri morderens ansikt, derfor er det ingenting der.
Ikke ta det ille opp. Og ta fri resten av dagen. Du har fortjent det.
Så hvordan skal vi finne morderen min?
Med godt gammeldags detektivarbeid, mon frère.
Og du har flaks, for jeg har lært av den beste. Så, første steg.
Hvem ville ha deg død?
Lee skyldte mange penger.
Broren min var alltid sammen med lysskye folk.
Han brukte penger han ikke hadde, havnet i gjeld, stjal for å betale den.
Er det for lyst for deg her?
Nei, jeg er bare litt overfølsom for lys.
Da de fant broren din, var han på en veldig dyr yacht som han eide.
- Kanskje han hadde fått orden på tingene. - Jo. Det ville vært første gang.
Broren min tiltrakk seg dårlige mennesker, dårlige ting.
Han satt alltid fast i denne onde sirkelen.
Det var nok bare et lykketreff.
Det var jo nødt til å gå galt.
Vet du hvorfor noen ville ønske å skjære av ham hånden?
Skar de av ham hånden?
- Herregud, hvorfor det? - Det er det vi prøver å finne ut av.
Du oppfatter ikke det som en slags beskjed?
Jeg har ikke sett Lee på mange år.
Jeg kan ikke engang si at jeg kjente ham lenger.
Hvis det er en beskjed, er det ikke en jeg kan forstå.
Decker, jeg har et spor.
Sett deg. Fortell henne det du sa til meg.
Ok.
Ryktet på gata er at Lee ble knertet av Dirty Doug.
Hvem pokker er Dirty Doug?
Doug Sargisian? Han som leder pokerspillene for mafiaen i H Club?
Jeg hørte fra K-Swiss, som hørte det fra 8-Ball,
at Lee skyldte ham masse penger.
Så Doug tok livet av ham og kuttet av ham hånden for å sende en beskjed.
Hva er beskjeden? "Om du ikke betaler, så stjeler du"?
Sånn omtrent det, ja, men beskjeden er oppfattet,
for jeg skylder Dirty Doug en masse jeg ikke har.
Ok? Derfor stakk jeg, til Angry Bird herødela planene mine.
Vi bør visst besøke Doug.
- En som han vil... - Få seg advokat?
Umiddelbart.
- Må ha... - Et overtak.
- Jeg vet det. - Vi må kanskje.
- Men... - Det er farlig.
- Hva om... - For opplagt.
Jeg har en idé.
Absolutt ikke, Maze. Du burde skamme deg.
- Greit! Vi gjør det på din måte. - Bra.
- Så vi er enige om planen? - Ja.
Vi later som vi er pokerspillere, spiller
og tvinger Doug til å tilstå.
- Er det noe som er morsomt? - Ikke misforstå.
Dere to kan spille hos meg når som helst.
Men spillene til Dirty Doug definerer "eksklusive".
Bare inviterte, og dere får ikke noen invitasjon.
Jeg vet om noen som kunne skaffet oss det.
Du trenger ikke Lucifer, og jeg trenger ikke...
Jeg skal skaffe oss en invitasjon.
Greit.
- Hei, Ella. - Hei, hvordan går det?
- Takk for at du kom. - Takk for at du inviterte meg.
Ja, jeg har med alt du ba om, men du sa ikke hvorfor du trenger det.
Det er selvfølgelig til Charlie.
Ja, jeg håpet at du kunne lære ham litt naturfag.
Ja, jeg har stor tro på å ha et godt grunnlag i STEM-fagene.
Ja, naturfag, teknologi, ingeniørfag og matte. Kjempeviktig.
Er ikke Charlie to måneder gammel?
Jeg vet hva du tenker. Men Charlie er et spesielt barn.
Ja, alle barn er spesielle for mødrene sine, er de ikke?
Jo, men Charlie er faktisk spesiell.
- Ja. - Derfor klassisk musikk,
naturfagstimer, baby-pilates... Alt er for å utnytte potensialet hans,
som er noe verden aldri har sett før.
- Akkurat. - Her. Jeg skal vise deg det.
Ok, Charlie.
Charlie, hvor er bor?
Ser du det? Ja! Det er... Ja, lillemann, det er det!
Ja, se, det er bor.
Jøss! Ja, det var fantastisk.
Ja, det er en så stor gave å få barn. Har du tenkt på å få barn?
Jo da, sikkert, men du vet,
men jeg mangler type-delen av ligningen for øyeblikket,
og denne dama har elendig smak når det gjelder menn.
Jeg liker slemme gutter av en eller annen grunn.
Men du vet, for en gangs skyld tenker jeg at jeg fortjener en snill kar, ikke sant?
Så naturfagstimer. Onsdager klokken 11.00? Jeg sjekket timeplanen din, og du har fri.
Jo da, onsdager går bra.
- Hva er den lukten? - Suksess.
Eteriske oljer. Lukten heter Suksess. Jeg er tom for Styrke, men om du vil...
...kan jeg gi deg Håp. Den gjør underverker.
- Nei takk. - Er du sikker? Alle trenger jo litt Håp.
- Det går bra. - Ok, greit.
Du har virkelig kastet deg ut i denne selvforbedringen.
Ja, jeg hadde det ikke bra. Hadde mye skyldfølelse og sånn.
Men vet du hva? Jeg begynte å jobbe med meg selv, og for en oppvåkning!
Vi har ikke engang begynt å nærme oss vårt sanne menneskelige potensial.
- Har du prøvd CrossFit? - Nei.
Kom igjen, da!
Men hør her, jeg syns at det er bra at du reflekter så mye over deg selv.
Takk skal du ha.
- Hva skjer? Hvorfor kom du innom? - For å anmelde en forbrytelse.
Du må slutte å leke borgervern og pågripe folk for å gå på rødt lys og kaste søppel.
Det var et skilt. Det var helt klart forbudt.
- Ungen var tre. - Greit, men dette er annerledes.
Jeg har jobbet i skjul på Lux, syndens hule som tilhører Lucifer,
og har endelig fått en virkelig narkolanger til å stole på meg.
- Du må slutte med dette. - Jeg vil hjelpe til.
Jeg må hjelpe til. Greit? Jeg...
Jeg må bidra til at verden blir et tryggere sted.
Jeg gjorde det kanskje galt i starten, men...
...dette er en god sak. En god sak mot en virkelig narkolanger.
Vær forandringen, ikke sant?
VÆR FORANDRINGEN
- Jeg sa jeg skulle få en invitasjon. - Jeg tvilte aldri på deg.
- Maze, er det blod? - Ta det med ro.
- Var det dette du hadde på deg? - Jeg elsker denne dressen.
Og ja, jeg husker at jeg hadde den på meg da jeg havnet i gjeld til den fyren.
- Hvor mye skyldte du ham? - Rundt omkring $ 700 000.
Det hadde jeg drept deg for.
Du først.
Praktfull helvetesgjentakelse.
Englenes by, jeg har savnet deg.
Hei. Det er ham jeg skylder penger. Dirty Doug.
God kveld, mine damer.
- Hei. - God kveld.
Vi er her for å spille poker.
Det burde være lett.
Vi må tape, opparbeide en stor gjeld, og så kommer Dirty Doug.
- Jeg skjønner. - Bra.
Unnskyld oss.
Hva gjør du på plassen min? Du skal være blikkfanget.
Se på deg! Den kjolen er horete. Jeg har på meg dress.
- Når spilte du poker sist? - Akkurat, målet er å tape.
Greit.
- Takk. - Du må spille, kjære.
Herregud. Texas hold 'em. Så spennende.
Hva kan du fortelle meg om Dougie-Doug?
Ikke så mye, bare at han virker som en skummel og mektig fyr.
Selvsagt. Han har barbert hode og halstatoveringer.
Hva ville hun ha gjort?
Å ja! Gi meg all den vanlige bakgrunnsinformasjonen.
Hva med tidligere dommer? Fartsbøter, forsinkede biblioteksbøker?
Hvordan skal jeg vite det?
- Kan du fortelle meg noe? - Ikke egentlig.
Jeg er ganske sikker på at han drepte meg. Vi har det. Men vi var jo ikke venner.
Jeg vet ikke hva mer du vil ha.
Takk.
- Hva driver du med? - Jeg vinner, er det ikke utrolig?
- Ja, men du skal tape. - Jeg vet det, men jeg vinner aldri.
Ok, greit.
Jeg satser alt.
Det var begynnelsen på slutten.
Bra, endelig kommer vi noen vei. Så hva skjer nå?
Nå tilbyr Doug meg et lån, som jeg dessverre tar imot.
- Jøss, du klarte deg bra der en stund. - Ja, det gjorde jeg.
Hvis du vil fortsette festen, fortsette å spille, kan jeg gi deg et lån.
Ett spørsmål: Hva om jeg ikke kan betale det?
Ja, vi har hørt historier. Om folk som mister livet.
Dere henviser selvsagt rent hypotetisk til en viss herre i Marina del Rey.
Jeg er rimelig så lenge du jobber for å betale det tilbake.
Eller du kan kjøpe en båt og ende med en kule i hodet.
Det høres ut som en tilståelse.
Ikke helt, Maze. Husk at Lee ble skutt i brystet.
Er det alt?
Er det lånet? Han gir deg bare en gullmynt?
Ingen vilkår? Ingen betingelser eller trusler?
Det er alt.
Det må finnes noe mer som indikerer at Doug er drapsmannen. Et skjult spor.
Et tegn. Du må gi meg mer enn dette. Noe, hva som helst, etterforsker.
Hvem?
Du er ubrukelig. Hele etterforskningen er bortkastet tid, jeg mener...
Dette er ikke engang Los Angeles.
Og du...
Du er ikke henne.
Vent litt. Hvordan vet dere hvordan Lee døde? Er dere politifolk?
Det stemmer. Hva om du blir med oss og forteller hvorfor du tar æren for drapet?
Vi har visst en som stikker av.
Bli her.
Vi har ikke identifisert kebaben deres, men han hadde denne, en .45.
- En sånn drepte Lee. - Ja.
Og edderkoppsansen min sier meg at dette er drapsvåpenet,
- men jeg vil vite mer når jeg er i laben. - Ok. Bra.
Har du lyst til å klatre i det treet, Ellen?
- Hva prater du om? - Jeg så det.
Kanskje du kan få ham til å stille seg opp mot veggen og...
...spre beina.
Herregud.
Maze, det er galskap, ok? Jeg...
Jeg er ferdig med slemme gutter.
- Ok? - Jo da. Som du vil.
Lord Morningstar?
- Det er noen du bør treffe. - Hvor er jeg?
Å, jeg er lei for det. Så ekkelt. Hei, er du etterforskeren?
Jeg er demon, og lord Lucifer sendte meg for å gi deg en melding om saken.
Lucifer. Hvordan har han det?
Han er helvetes konge, så han har det bra.
Han ville at jeg skulle si at det er seif der du lagret det.
Hva? Hva er seif?
- Det du lagret? - "Lagret"? Hvor?
- Jeg vet ikke, du lagret det. - Vent, lagret jeg det?
Ja, det er seif der du lagret... Pokker! Denne kroppen er for ødelagt til å funke.
Men du klarer dette, og... Hei, er det Mazikeen?
Vent!
Decker, hva i helvete? Flyttet du liket?
Så, det var det. Gromos forsikrer meg om at meldingen ble levert.
Så demonen hoppet bare inn i den døde fyrens kropp?
Og fortalte etterforskeren det hun trenger for å arrestere den som drepte deg.
Du trenger ikke å takke meg. Så tilbake til torturen din.
Og jeg har min.
Hei, du prater hele tiden om en etterforsker.
- Hvem er hun? - Noen jeg forlot for veldig lenge siden.
Hun virker ganske viktig.
Mer enn du aner.
Jeg skjønner. Jeg forlot også folk.
Folk jeg bryr meg om. Søsteren min, Meg.
Hun betydde alt for meg, og jeg ga slipp på henne.
Nå er det for sent.
Hva heter etterforskeren din?
Jeg pleide å kalle henne etterforskeren, men navnet hennes...
Smarte, manipulerende drittsekk. Ikke dårlig.
En liten distraksjon for å få djevelens sympati
i håp om at jeg skal la deg slippe unna den evige lidelsen.
Nei, det var ikke sånn. Du virker bare som en skikkelig trist djevel.
Jo, ok, en liten del av meg håpet kanskje at du ville hjelpe meg.
Hvor mange ganger må jeg si det før det trenger inn i hodet ditt?
- Hele greia er din egen skyld! - Vet du hva? Faen ta deg!
Du kunne hjulpet meg om du ville.
Jeg trodde du var sjefen her nede. Er ikke du "helvetes konge"?
Vil du virkelig vite hvorfor du er her? Vil du det?
La meg vise deg det.
- Vi rakk det. - Charlie er midt i japansktimen sin. Ja.
Beklager. Vi skal være ekstra stille.
Takk for at du passer Trixie. Det er bare for en liten stund.
- Jeg har gledet meg til å se babyen. - Ja, selvsagt.
Charlie er så flink med barn.
- Jeg ville gi disse tilbake til deg også. - Ok.
- Takk for at jeg fikk låne dem. - Jøss, så du leste alle?
Ja. Jeg kom meg ganske fort gjennom dem. Så mye innsikt.
Jeg nyter virkelig å lære å leve ut min egen sannhet. Har du flere?
Dette er alle selvhjelpsbøkene jeg har.
- Kanskje du skal la dem godgjøre seg litt. - Kanskje det.
Japansk, sier du?
Charlie ble litt utslitt av yogaen,
så vi måtte bytte ut kunstforståelse med litt rolig språkfordypelse.
- Litt av en timeplan. - Jeg vet det, det er mye jobb,
men alt handler om å oppdra et best mulig barn. Han er spesiell.
Ja. Vi tror alle at barna våre kan gå på vannet, ikke sant?
Det tenkte jeg ikke på. Avlys svømmetimene.
Noe jeg har lært av alt arbeidet jeg har gjort og å være far...
- Ja. - ...er at det beste i livet
ved å være forelder, er å roe seg ned og nyte det.
- Pass på at du er til stede i øyeblikket. - Det er jeg. Fullstendig til stede.
Hva er den lyden?
Det er første gang han har ledd.
- To måneder. Det er ganske fremmelig. - Det er lett. Han liker grimaser.
Fingeravtrykkene til veislaktet stemte med Vernon Gill,
trettisju, kjent leiemorder, jobbet for mindre kriminelle organisasjoner,
og magefølelsen min var riktig.
Furene fra våpenet hans stemmer med kulen i Lee Garner.
Og jeg fant 20 000 i bagasjerommet på bilen hans.
- Det er vanlig pris for et drap. - Så Gill skjøt, men hvem betalte ham?
- Dirty Doug? - Nei, jeg pratet med Ellens kjæreste.
Gill kalte ham en trussel fordi han tok æren for Lees drap.
Han sa det skadet virksomheten.
Så spilte han poker. Noen andre hyret Gill.
Ok. Vel, jeg har kanskje et spor.
Fant du et spor uten meg? Hvor?
Det kan jeg ikke si.
Konfidensiell informant. Akkurat.
- Ja. - Du må beskytte folka dine.
- Lojalitet. Respekt. - Ja.
Så dette sporet...
Ja, det...
- "Det er seif der du lagret det." - Hvor jeg lagret hva?
- Lagret du eller hun det? - "Du lagret det, det er seif."
- Hva lagret jeg? - Nei, ikke du.
- Hvem lagret hva? Jeg er så forvirret. - Jeg også.
- Det er derfor jeg deler det. - "Du lagret det..."
Ja! Jeg visste det hørtes kjent ut. "Du lagret..." Lees kontoutdrag.
Han betalte jevnlig til et lager i Pacoima som heter Du lagret det!
- Fantastisk. Bra. La oss ta en kikk. - Hvilken informant ga deg sporet?
Det skjedde noe rart med Gills lik.
Jeg pleide å ha en sånn bil. Dette er bilen min.
- Hvor er vi? - I utgangspunktet til gjentakelsen din.
Å nei, ikke her.
Hvorfor fortalte du ikke om demonen?
Lemlestede kropper, demoner fra helvete, det er min greie, Chloe.
Ja, beklager. Det skjedde veldig fort,
og jeg ble overrumplet av å høre fra Lucifer sånn.
Det er åpent.
Meg?
Greit, Kyle.
Hvis du skal fortsette å selge her, bør vi fastsette noen grunnregler.
Jeg likte måten den gamle ledelsen gjorde det på.
De blandet seg ikke så mye inn.
Det var fortiden, Kyle. Jeg er her for å snakke om fremtiden.
Jeg foreslår at du utvikler deg.
Så hvordan skal dette fungere?
For fremtiden får jeg 20 % av alt du selger. Det er avtalen.
Den eneste avtalen.
Samme det.
Folk bruker så mye her at vi begge vil tjene rått på det.
Ikke så fort, lille mann.
Hvis du skal selge hos meg, må jeg vite at det er et førsteklasses produkt.
- Jeg skjønner. - Ok, få se det.
- Det er mer der det kommer fra. - Det ser bra ut.
Politi! Vis meg hendene dine.
Ikke rør deg.
- Hva? - Hvem er leverandøren din?
- Kyle? Si det! - Jeg har ingen.
- Hvor fikk du stoffet fra? - Moren min.
Hun er blitt operert.
Det er ingenting her. Bare den ene posen.
- Du sa at det var mer, så hvor? - Jeg skulle prøve bestefar.
Han skal fjerne galleblæren.
Jeg prøvde bare å gjøre verden til et tryggere sted for...
Charlie.
Ja.
Det er sprøtt å være forelder.
Da Trixie ble født, prøvde jeg å bli superpolitimannen
og arrestere alle forbryterne jeg kunne.
Men det å fjerne alle verdens farer er som å prøve å få havet i en flaske.
Vil du at Charlie skal være trygg?
Bare vær der for ham.
Vær en god far.
Hvordan kunne du ta meg med hit?
Så du gjenkjenner det?
- Selvfølgelig, det er minnene dine. - Huset til foreldrene mine.
Huset jeg vokste opp i.
Jeg har ikke vært her på 15 år.
Meg. Hun hadde nettopp fått barn, niesen min.
Det var feiringen av barnet.
Dette var siste gang hele familien var samlet.
Moren min ble syk rett etterpå.
Hun døde.
Faren min fulgte rett etterpå.
Dette var min siste sjanse, og jeg gikk ikke inn.
Jeg fant dette stedet og kredittkortkvitteringene.
Jeg lurte på hvorfor de tok hånden hans. Da så jeg den biometriske safen.
Hånden åpnet den. Alle pengene hans må ha vært der.
Safen i Du lagret det. Det var det Lucifer ville si. Alt var om safen.
- Hvem andre visste om den? - Jeg vet ikke.
Den gamle gjengen hans? De var gode venner.
Noen må ha hyret Gill til å drepe Lee og ta pengene.
- Hva skulle du med våpenet? - Jeg hørte dere komme. Jeg klikket.
Jeg tok Lees pistol for å forsvare meg. Jeg trodde det var...
At morderen hans kom tilbake?
Jeg vet ikke hva jeg hadde gjort om det hadde vært morderen.
Jeg er bare så sint.
Det er mye jobb for en bror som du allerede hadde gitt opp.
Ja. Jeg sa at det ikke spilte noen rolle, at jeg ga blaffen i at han var borte.
Men det fikk frem en masse følelser.
- Sannheten er... - At du savner ham?
Jeg ventet hele tiden at han skulle komme inn av døren.
Jeg må vel godta at han aldri kommer hjem igjen.
Ok, jeg skal kjøre deg hjem.
Jeg vil ta med noen av tingene hans.
Ja, vær så god.
Hva nå? Skal vi knuse noen skaller, spore opp Lees gamle gjeng?
Jeg tror faktisk at jeg vil...
...ta en pause for å bearbeide noen ting.
Hva er i veien?
Jeg tror at jeg har unngått å takle det at Lucifer ikke kommer tilbake.
Eller du fant ut at du ikke trenger ham.
Vi trenger ikke ham eller noen andre.
Chloe, du og jeg...
Vi klarer oss.
Maze.
Saken er at jeg ikke klarer meg. Og det tror jeg ikke du gjør heller.
Jeg vet ikke hva som skjedde med deg og Eva...
- Dette dreier seg ikke om Eva. - Men...
Ok, dette dreier seg ikke om Eva, men om det som befinner seg rett foran oss.
- Her og nå, du og jeg. - Jeg vet hvordan det føles å bli forlatt.
Jeg har gått helt opp i arbeidet og gått ut med deg, så...
...jeg ikke må se det i øynene.
Jeg tror at vi bruker partnerskapet til å fylle et tomrom
som en annen har etterlatt seg.
Så...
Jeg tror at det er best om vi avslutter
samarbeidet vårt.
Ja.
God idé.
Helvetes underverk.
Feiringen av barnet til søsteren din.
For en hyggelig anledning, full av varme og lykke.
En virkelig feiring av livet. Kom igjen, da, gå inn.
Jeg kan ikke.
Jo da. Det er så enkelt. Bare åpne døren og gå inn.
- De vil ikke ha meg der. - De inviterte deg jo?
- De mente det ikke. - Kom igjen. Unnskyldninger!
Som rasshøl, alle har et, men ingen vil høre det.
- Det er ikke en unnskyldning. - Å nei?
Hele familien din er der inne, men du er her. Hvorfor?
Er du redd?
Redd? Hvorfor skulle jeg være redd for å treffe min egen familie?
Fordi du vet at om du går inn der, er det bare et tidsspørsmål
før du ødelegger alt igjen, ikke sant?
Det kan ta to dager, to måneder, to år, men det vil skje.
Du vil rane en bank, stjele en bil eller pantsette arvegods. Det er uunngåelig.
Før eller senere vil du skuffe dem enda en gang!
Så du vil heller holde deg unna til evig tid.
Du har rett.
Det er sant, alt sammen.
Det er det.
Dette handler ikke bare om meg, gjør det vel?
Hvem sitt helvete er dette?
Og så tok Lee meg med for å se Saw.
Det var vår første voksenfilm. Jeg...
Legg pistolen din på benken.
Greit.
- Gjør det nå. - La oss holde oss rolige.
Du heterRod. Du pleide å bo hos Lee.
- Drepte du ham? - Taperbroren din ga oss ikke noe valg.
Han skylder ossetter den siste jobben vår. Hvor er pengene fra safen?
Har ikke dere dem?
Safen var tom da vi kom dit.
Hva er så morsomt?
Selvsagt er de borte.
Du kjente broren min. Han trodde han kunne doble dem på kasinoet
eller brukte dem på den dumme båten.
- Hold kjeft nå, og gi oss pengene. - Jeg har pengene.
De er her. I den vesken.
Kom deg ned!
Er du sikker på at dette er mitt helvete?
Hvem skulle det da tilhøre?
Vet ikke, men jeg tror at du plager deg selv.
Absurd! Har du glemt at dette er din gjentakelse? Hva angår den meg?
Jeg sier det bare. Du kunne plaget meg med hva som helst, men valgte dette.
Det er jo opplagt det vondeste øyeblikket.
Ja, og det vekker ikke noe hos deg i det hele tatt.
Dette har ingenting med meg å gjøre. Jeg er her fordi jeg er helvetes konge.
- Det er jobben min, min plikt. - Hvem kommer med unnskyldninger nå?
Og jeg burde vite det. Jeg kom med dem hele livet
og en million dumme grunner til
at jeg ikke snakket med familien på femten år.
Sannheten er at jeg bare skulle gått ut av bilen og inn gjennom den døren.
Jeg kastet bort muligheten min. Hva med deg?
Menneskets selvopptatte troskyldighet slutter aldri å forbløffe meg.
Hvordan våger du å sammenligne deg selv med meg?
Jeg er her fordi jeg har et ansvar. Det var fullt opprør blant demonene.
Jeg måtte beskytte menneskeheten!
- Og henne! - Lord Morningstar.
- Hva? - Han har nyheter om etterforskeren.
Kom hit.
De vil slutte å skyte, og de må lade våpnene.
Da skal du løpe. Jeg avleder dem. Er du klar?
Nei, jeg kan ikke.
Meg, hør på meg. Du klarer det. Vi skal ikke dø her. Gjør deg klar.
Hva i helvete?
Hei sann, skurker.
- Hvem er denne galningen? - Jeg håper at jeg ikke er sent ute.
Jeg tenkte du trengte en hjelpende hånd, men noen kom visst før meg.
Lucifer, er alt i orden? Du virker annerledes.
For deg har det bare gått et par måneder, men der nede er tiden annerledes.
For meg har det gått tusenvis av år.
Men det eneste som holdt meg gående, var tanken på deg.
LEV, LE, ELSK
Så du skal ikke opp dit for å hjelpe dama di?
Jeg har tro på etterforskeren. Hun er i stand til å ta vare på seg selv.
Jeg er akkurat der jeg hører hjemme.
Greit.
Gjør som du vil.
Hun klarer seg fint uten meg.
Tekst: S. Marum