Svět pohltily plameny
a jen s tebou jsem byl v bezpečí.
A hlupák touhou zmatený se zvláštně snaží zavděčit.
Nikdy by mě nenapadlo,
že poznám někoho, jako jsi ty.
A nikdy by mě nenapadlo,
že ztratím někoho, jako jsi ty.
Krutá múza, to jsi byla.
Co jsi to ve mně probudila?
Oč krutější chceš ještě být,
že o tobě musím snít.
A jak krutá tvoje slova byla,
žes lásku nikdy nezažila.
Oč krutější chceš ještě být,
že o tobě musím snít.
A teď se
toužím zamilovat.
Toužím se zamilovat.
A teď se…
toužím zamilovat.
Do tebe.
Zapomněl jsem, jak úžasný máš hlas.
A vděčím za něj tobě, viď?
A předčí ho jen moje absolutní upřímnost.
Lhal bych, kdybych řekl, že tě rád vidím.
Co na naší špinavé zemi vlastně ještě chceš?
Amenadiel ti to neřekl?
Ještě se tu chvíli zdržím.
Proč? Abyste tu s Michaelem způsobili ještě větší chaos?
Michael se vrátil domů.
Tak tys ho vykázal na pokoj? Škoda že jsem to neviděl.
Teď mi ale konečně řekni, co tady ještě chceš.
To nemůžu své syny jen tak navštívit?
A zase odpovídáš otázkou. Moje oblíbená taktika.
Zkusím to taky.
Víš, kdy spolu můžeme jen tak trávit čas?
Co takhle až naprší a uschne? Může být?
Samaeli.
Ne!
Už ses stihl postarat o to, abych nikdy nepoznal štěstí,
takže se ke mně už ani nepřibližuj!
TRENÉR
Ničeho jsem si nevšiml. V tý masce toho moc nevidím.
Trochu smrdí, ale zkuste si ji a uvidíte.
Ne, to je v pohodě. Ahoj.
Detektive, divil jsem se, že jsi napsala.
A já se divím, že jsi nakonec dorazil.
Psala jsem ti před čtyřma hodinama. Už jsem s tebou nepočítala.
- Jsem ráda, žes dorazil. - Myslel jsem, že…
Že jsme se nepohodli?
Všechny páry mají problémy. To je normální. My to překonáme.
Jak jsi sama jednou řekla, nevím, jestli jsme normální pár
a jestli jde o normální problém.
- A i když… - Ne.
- Jak to myslíš? - Přemýšlela jsem o tom a ne.
Nevěřím ti.
Určitě dokážeš milovat.
Každý dokáže někoho milovat. Každý.
Ale…
Tak jako tak jsme pořád parťáci, ne?
Pořád spolu můžeme pracovat, ne?
Ano.
- Samozřejmě. - Tak jo. Super.
Tak můžeme?
Jo.
- Ahoj. - Čau.
- Řekneš Luciferovi, co se stalo? - Jasně.
Stalo se to v poslední čtvrtině zápasu. Zbývaly poslední dvě minuty do konce.
Tým Cathedral High prohrával o tři body, ale měl míč.
- Roztleskávačky… - Mohla bys přejít k…
- K tomu faulu. - Jasně.
Chudák Steve Rockwell se uprostřed hřiště skácel k zemi.
Všechny hned napadl infarkt, ale podle Elly ho zabili.
Na jeho píšťalce byl totiž jed.
- To někdo fakt spískal. - Hezky.
Co naděláš? Další chlap se obrátil v prach.
Slečno Lopezová?
JSME JAKO PŘÍZRAKY, NEVIDITELNÍ!
Co se to tu proboha děje?
Jdeme na to!
Steve pomalu kráčí ulicí, s tváří pod kloboukem skrytou,
tou ulicí jen jeho kroky zní a zbraně čekají na reakci hbitou.
Už jste jako na trní?
Jste pořádně napjatí?
Jak rytmicky ta střelba zní, když kulky ze dveří vyletí.
Jo!
Další chlap se obrátil v prach.
Braňte!
Další chlap se obrátil v prach.
A další a další. A další chlap se obrátil v prach.
A ty se k nim přidáš.
A další chlap obrátil se v prach.
Obrátíš se v prach!
Jsem celá zaprášená.
Nějak se tu práší.
Další chlap se obrátil v prach.
A z dalšího je prach.
Člověka lze zranit různě,
na kolenou bude snadno.
Lži mu, zbij ho, jednej s ním hnusně,
opusť ho, když spadne na dno.
Mě ale nedostaneš, to fakt ne.
Já se o sebe postarám.
Jak rytmicky ta střelba zní,
když kulky letí směrem k vám.
Přesně tak.
Další chlap se obrátil v prach.
A z dalšího je prach.
A další a další. A další chlap se obrátil v prach.
A ty se k nim přidáš!
A z dalšího je prach.
Co to…
Co se stalo?
Už jsem ti to řekla. Měl na píšťalce jed.
Neříkal jsem, ať už se ke mně ani nepřibližuješ?
Zajímalo mě, co obnáší tvá práce.
Děláš policejního asistenta, že?
Konzultanta. To je vlastně fuk.
Běž pryč, tati.
Jak sis mě vůbec všiml?
Prozradil tě všechen ten zpěv a tanec.
Ale užil sis to, ne?
- No, vlastně… - Že jo?
O to tady vůbec nejde.
Na místě činu se tohle nedělá.
Rozumím.
Odteď si mě ani nevšimneš.
Proboha.
Fakt nemám tušení, kdo to mohl udělat.
Protože nevíte o tom, že by měl nějaké nepřátele?
Protože jich měl strašně moc.
Na rozhodčího je pořád někdo naštvaný.
Musel dělat těžká rozhodnutí.
A ti, co na tom tratili, to pak dávali za vinu jemu.
Sama jsem učitelka.
Děti i rodiče berou tyhle věci fakt vážně.
A v poslední době nějaké takové rozhodnutí udělal?
Vlastně jo, zrovna minulý týden.
Během zápasu mezi Svatými z Mulhollandu a Kocoury z Benedict Canyonu.
Mulholland tak prohrál krajský turnaj.
Byl to fakt poprask.
Bombardovali náš dům vajíčky, posílali nám výhružné e-maily.
- Byla to hrůza. - Ukážete mi je?
Samozřejmě. Ve všem vám vyhovím.
Děkuji.
Tady Denny to s vámi všechno sepíše, dobře?
To se na místě činu nedělá.
Děkuji.
Už tě nechci nikdy vidět!
Ahoj.
Ahoj. S kým jsi to mluvil?
Někdo tu jen akutně potřeboval poradit s oblečením.
Ponožky v sandálech? To přece nejde.
Kdo to je?
To je…
To je můj táta.
Tvůj táta? Jakože Bůh?
Ano, to je on.
A vím, že tě to nejspíš fakt ohromilo, ale snaž se mu moc nelichotit.
- Už tak má velké ego. Tak nic. - Zdravím.
Zdravím, Bože, já jsem Chloe.
To už teda asi víte.
Něco ale možná nevíte.
Nechci vás nijak urazit,
ale jste fakt příšerný otec.
Jo, bylo toho na vás hodně.
Musel jste stvořit Zemi, Slunce, vesmír a tak dále.
Já ale vím, jaké to je mít dítě a pracovat,
a při vší úctě vám musím říct, že s Luciferem jste to zpackal.
Jakože hodně.
Váš syn něco provede a vy ho hned vykopnete z baráku?
A pak s ním tisíce let nepromluvíte?
Jste vážně krutý.
Bez urážky.
Rád tě konečně poznávám, Chloe Deckerová.
Vidím, že ti na mém synovi opravdu záleží.
Ještě že tě má.
Já jsem vlastně dar, že?
A když už jsme u toho…
Už dost. Přece jen se vidíte poprvé a chceme se vyhnout božímu trestu.
A taky musíme vyřešit vraždu.
Takže odsud vystřel, tati.
Pojď.
Vidíš, co musím snášet?
Vidím.
Co to děláš?
Mluvil jsem…
Mluvil jsem se svým otcem.
Tohle nakonec potřebovat nebudeme.
Takže křídla rostou později? Třeba až v pubertě?
Budu mu zpod postele vytahovat kromě špinavých ponožek i peří?
Žádná křídla mu nenarostou. Nikdy.
Náš syn je bohužel jen obyčejné lidské dítě.
Tak to se mi fakt ulevilo.
Proč se tváříš tak smutně? To je přece skvělá zpráva!
Už žádná bublinková fólie.
Nemusíme se bát, že vrazí do letadla.
To je přece úžasný.
Že nebude lítat.
No hurá.
Počkej… ty jsi zklamaný,
protože si myslíš, že andělé jsou lepší než lidi.
Že mám pravdu?
Ano, Lindo. Jsme lepší než lidi.
Umíme létat, jsme nesmrtelní.
Máme nadlidskou sílu.
To jsem asi dělat neměl.
Maze se na to podívá.
Říkal jsem, že umíme létat?
Nechci tě urazit, ale prostě jsme lepší.
Tak jo, to jsi mě teda urazil, Amenadieli.
Víš co?
Ty si zaleť k popelnicím a vyhoď tahle hovna
a my se s Charliem projdeme jako trapní obyčejní lidé.
„Zničils mi život. Už si víckrát nezapískáš, to mi věř.“
„Na světě by bylo líp, kdybys prostě chcípnul.“
Důmyslné.
Tohle přišlo z tvého účtu, JJi.
No a?
Váš syn hrozil smrtí rozhodčímu, který opravdu zemřel.
Určitě chápete, kam tím mířím.
Ty jsi vysunutý obránce mulhollandského týmu?
A až do té prohry s Kocoury minulý týden
ti na SMU nabízeli stipendium, že?
Ano, dokud rozhodčí neudělal
tu největší blbost v dějinách středoškolského fotbalu.
Takže to byla jeho chyba, že jsi přišel o stipendium?
Jasně že to byla jeho chyba. Byl to blbý rozhodčí a udělal blbost.
Zničil nám život.
Nechcete říct „JJovi“?
JJi, ty vážně chceš být VO na SMU?
Pro začátek si budeš muset pamatovat hodně akronymů.
Neví, co chce. Je mu 17.
Proto má mě. Pomáhám mu. Radím mu.
Sleduju ho.
Kdykoli se nadechneš
a cokoli podnikneš,
kohokoli zavrhneš
a kamkoli odejdeš,
budu tě sledovat.
Může to být kdykoli,
ať už řeknu cokoli,
ať se snažím jakkoli,
i když jsem ve tvé posteli,
bude mě sledovat.
Musíš vědět, stůj co stůj,
že vždycky budeš jenom můj.
Jak mě raníš, netušíš,
až mě zcela opustíš.
A kamkoli zamíříš…
A kamkoli zamířím…
Kdykoli slib porušíš…
Kdykoli slib poruším,
když k úsměvu se donutím,
cokoli si vynutím…
- …on to uvidí. - Já to uvidím.
Bez tebe ze mě zbyl jen zlomek pouhý.
Vidím jen tebe, když po nocích blouzním.
A tebe nikde, proto se soužím.
Cítím jen chlad, po tvém náručí toužím.
A tak křičím, lásko, prosím…
Budu tě sledovat.
Kdykoli se nadechnu
a cokoli podniknu,
kohokoli zavrhnu
- a kamkoli odejdu… - Budu tě sledovat.
Může to být kdykoli,
ať už řeknu cokoli,
ať se snažím jakkoli, i když jsem ve tvé posteli…
Budu tě sledovat.
Může to být kdykoli,
ať už řeknu cokoli,
ať se snažím jakkoli,
bude mě sledovat.
Parchant.
Kašli na to, co chce ona.
Mluv sám za sebe, chlapče. Řekni mi, po čem doopravdy toužíš.
Já…
Chci se dát k CIA.
- Tak to jsem nečekal. - Myslím tím Cukrářský institut USA.
Chci se stát cukrářem.
Co jsi to říkal?
Prosím vás, nestůjte mu furt za tím zadkem!
Už tomu chudákovi dovolte, aby si o životě rozhodoval sám a…
Musím si promluvit s tátou.
Když to musíte vědět, ten e-mail jsem poslala já.
Zatknout mě ale nemůžete.
Nemůžete dokázat, že jsem vrah. A víte proč?
Protože nejsem. Pojď, JJi.
- Chci vám něco říct. - Nechte ho mluvit.
Pokračuj.
Pan Rockwell se před pár dny před školou pohádal s jedním chlapem.
Nepoznal jsem ho, ale chytli se pořádně.
- Můžeš mi ho popsat? - Moc dobře ne.
Byl vysoký a na hlavě měl kšiltovku.
Jo a nastoupil si do takovýho starýho žlutýho pickupu.
- Pomůže vám to? - Jo, pomůže. Díky, JJi.
Možná bys fakt měl jít k CIA.
Jsi výborný špión.
- Vážně už ho začněte poslouchat. - Cože?
Jsi v pohodě?
- Hledal jsi tátu? - Fakt tady byl, ale zase někam zmizel.
Aspoň ale víme, že to udělala JJova máma.
Ne tak docela.
Nemáme doznání ani důkazy. Musíme ji pustit.
A něco mi říká, že je nevinná, takže…
I pokud toho rozhodčího nezabila, nevinná teda rozhodně není.
Chudák JJ nikdy nebude normální. Stane se z něj naprostá troska.
A může za to jeho kritická a panovačná matka.
Nikdy nebude schopen žít a milovat jako normální člověk.
Máš pravdu.
Je mi ho líto.
Měl by tu tyranku úplně zavrhnout a držet se od ní co nejdál.
Anebo
by se s ní mohl normálně vídat,
aby si ty problémy mohli vyřešit.
Napravit, co nefunguje,
zbavit se toho vzteku a zášti, co v sobě drží,
a žít normální život.
A poznat normální, láskyplné vztahy. Jo.
Provedl bych tě tu, ale vím, že mě špehuješ…
teda že na mě dáváš pozor už tisíce let.
Ty budeš na posteli a já na gauči. V koupelně jsou čisté ručníky.
A pro tebe živého, nepoužívej moji houbu. To by byl hnus. Máš vlastní.
O co se tady snažíš, synu?
Vzpomínáš, jak jsem říkal,
ať už se ke mně nikdy nepřibližuješ?
Beru to zpátky.
Myslím, že je načase zapracovat na našem vztahu,
abychom spolu nějaký vztah vůbec mohli mít.
Takže
se tady chovej jako doma, tati.
- Bezva. - Že jo?
Tamhle vyslýcháme podezřelé.
A často je i odsuzujeme. To by se ti líbilo.
Tady jsou koblihy, nejlepší vynález lidstva.
Určitě je znáš. Na.
Vezmi si tuhle barevnou. Ty mám nejradši.
Vypadá moc dobře.
Já mám sice radši koblihy s lupínky,
ale děkuju.
Tak jo, to je asi všechno.
A kde máš trůn?
Žádné trůny nevedeme. Tak to tady nefunguje.
Jasně, to já vím.
Já tím myslel pomyslný trůn. Tvrdil jsi, že tu máš důležitou pozici.
Taky že mám.
Já ale radši stojím, víš? Abych byl připravený do akce.
Takže nemáš kancelář?
Tohle je otevřená kancelář, tati.
Tak kde máš stůl?
Danieli, mohl bys tady pánovi vysvětlit,
jak moc vám pomáhám při vyšetřování?
Teď ne, Lucifere.
On stůl má.
Když se budeš fakt snažit,
možná se mu jednou vyrovnáš.
Nebo by sis mohl opatřit podobnou cedulku.
Promiňte, ale…
Kdo jste?
Dane, tohle je…
můj táta.
Ten nahoře.
Bůh.
Ahoj. Teda zdravím.
Pane…
Vaše Výsosti, Vaše Svá…
Já jsem Daniel.
Detektiv Daniel Espinoza. Těší…
Fakt tě rád poznávám, chlape.
Těší mě, opravdu.
Já už tě znám.
Myslím, že znáš moji ženu.
No jo.
Ještě se uvidíme.
Nebo taky ne.
Víš co, tati? Ukážu ti, jaké tady máme automaty s občerstvením.
Pojď se mnou.
Měl jsi někdy sýrové krekry?
Ne.
Něco pro tebe mám.
- K zakousnutí. - Cože?
Jak se opovažuješ? Já ho nechci.
Má motorku.
Motorky jsou nebezpečné.
Harleye?
Teda ne, přestaň! O co se tu snažíš? Chceš mě mučit?
Přesně tak.
A ještě se v tom vyžíváš, že jo?
Hele, jen jsem prostě sama sebou.
Jsem přece dokonalá.
Maze, tvrdíš, jaká nejsi špatná, ale podle mě to jenom hraješ.
Naháníš padouchy, vzpomínáš?
Končí v poutech a ve vězení.
Díky tobě je na světě líp.
Máš pravdu.
Teď mě dobře poslouchejte…
Když jsem přišla na svět,
všechny sestry se sešly kolem mě.
A při pohledu na ten uzlíček štěstí
sál celý hnedka oněměl.
Pak vrchní sestra promluvila.
„Od ní ruce pryč,“ z úst vyklouzlo.
Hned si totiž jistá byla,
že jsem ztělesněný zlo.
Ztělesněný zlo.
Strašný zlo.
Příšerný zlo.
Ne, svoje číslo si strč někam.
Ne, to svoje ti fakt nedám.
Ne, s tebou nejdu nikam.
Ne, nejsi to, co hledám.
Ne, o nuly já fakt nemám zájem.
Já fakt nechci žádnýho žebráka.
Jen na nervy mi leze, když chlap s kámošem se veze
a z auta po mně huláká.
Jsem ztělesněný zlo.
Ztělesněný zlo.
Ne, svoje číslo si strč někam.
Ne, to svoje ti fakt nedám. Ne…
Strašný zlo.
Příšerný zlo.
Ne, s tebou nejdu nikam.
Ne, nejsi to, co hledám.
- Strašný zlo. - O nuly fakt nemám zájem.
- Ztělesněný zlo. - Nechci žádnýho žebráka.
- Ztělesněný zlo… - Jen na nervy mi leze…
…když chlap s kámošem se veze a z auta po mně huláká.
- Zlo. - O nuly fakt nemám zájem.
- Ztělesněný zlo. - Nechci žádnýho žebráka.
- Zlo. - Na nervy mi leze…
…když chlap s kámošem se veze a z auta po mně huláká.
Bože. On má Harleye!
Ahoj.
Ahoj. Čau.
Už jsi našla ten žlutej pickup?
Ještě ne. Jsi v pohodě?
Jo, jen jsem dostala nějaký výsledky z laborky.
A to mě vždycky nadchne.
Už vím, co to byl za jed, a jednotlivé přísady se špatně shání.
Můžou si je objednávat jen nemocnice a laborky.
To není moc dobrá stopa, ale později nám to možná pomůže.
Mám tu pro tebe něco zajímavějšího.
Kromě otisků oběti
jsme na té píšťalce našli otisky dalších dvou lidí.
Fakt? A našla jsi je v naší databázi?
Ne, ale v registru pedagogů jo.
V registru pedagogů? Takže to byl učitel?
Zase vedle. Trenér.
A teď ti řeknu to nejzajímavější.
Jezdí ve starým žlutým pickupu.
Fakt?
Takže to byl Dale McVey, trenér Kocourů z Benedict Canyonu?
Proč by chtěl Rockwellovi ublížit?
Díky Rockwellově přešlapu jeho tým vyhrál.
Jasně, ale…
Co to děláš, tati? Děláš mi tu ostudu.
Neřekl jsem, že je špatné.
Nejde o to, co jsi řekl, ale o to, jak jsi to řekl.
Ahoj, Lucifere.
A vás taky ještě jednou zdravím.
Ráda vás vidím spolu.
- Nechutná mu naše káva. - To jsem neřekl.
Vyplivl jsi ji do koše.
Takhle se on choval vždycky.
Nejdřív jen pozvedne obočí a pak najednou prší žáby.
Na, řekni mu, jak je dobrá.
To snad radši ne.
Jen se napij, mé dítě. Chutná normálně.
To je přece jasné. Proto chci, ať se napije. Na.
- Lucifere… - Napij se!
Podle mě bych se do toho neměla míchat.
Fakt se do toho nechci plést. Ráda jsem vás viděla. A teď mě omluvte.
Vidíš, cos provedl?
Pojď se mnou.
Napij se.
Ze zkušenosti vím,
že u těchhle sporů většinou nejde
o kávu.
Nechcete spolu
třeba probrat, o co tady jde doopravdy?
Tak jo.
Sestoupil na zem a hned tu všechno odsuzuje.
No není to ironie, když všechno stvořil on?
To on nás stvořil s chybami a teď nás za ně kritizuje.
Takže si radši vyretušuj svoje fotečky, aby byl tady pan Kritický spokojený.
Je tohle příklad toho, jak člověk něco řekne, ale myslí to jinak?
Protože to jsem já nevymyslel.
Pokud mluvíš o sarkasmu, já to nebyl. Na to mám rozumu dost.
I když s tím, že mám rozum, určitě nesouhlasíš.
- Slyšíte ho? - Dobře.
Bože, možná bychom měli začít u vás.
On vás Lucifer v poslední době nějak naštval?
Jistěže ne. Já se na něj přece vůbec nezlobím.
To chceš říct, že jsi mě vykázal do pekla jen tak ze srandy?
Nelži! Štvala tě představa,
že bys vedle mě už nebyl takový superhrdina,
a chtěl jsi mě ztrestat.
Chtěl jsi, abych trpěl.
On není spokojený nikdy.
Když mu řeknu svůj názor, snažím se ho ovládat.
Když mu dám prostor, aby se rozhodoval sám,
jsem odtažitý a moje cesty jsou „nevyzpytatelné“.
Ať udělám cokoli, myslí si o mně jen to nejhorší.
Protože tobě se nedá zavděčit.
„Proč nemáš stůl?“ „Proč máš auto bez střechy?“
„Proč máš v kuchyni jen whisky?“
Jen jsem se zajímal o to, jaký tu vedeš život.
Udělal jsi mi z místa činu videoklip.
A mám takový pocit,
že jistý barytonista zpíval ze všech nejhlasitěji.
Já jsem barytenor a víš, že mám pro hudbu slabost.
- Víš to, a proto to děláš. - Dost!
- Proto to děláš. - Klid.
Víte, co si myslím?
Teď nám začne radit, takže dávej pozor,
aby sis něco „nevyložil špatně“.
Ty jsi archanděl.
Umíš lítat.
Jsi nesmrtelný.
Dokážeš vynést na povrch touhy každého člověka na zemi.
A lítat.
A vy…
Vy jste všemohoucí Bůh.
Nejvýznamnější bytost v celém vesmíru.
To vy jste ho stvořil. Vy.
Měli jste tisíce let na to, abyste se povznesli
nad tyhle banální spory, které na zemi máme tak rádi.
A přesto
se tak nestalo.
Vlastně jste úplně stejní jako my.
Možná ještě horší,
když vezmeme v úvahu, kolik času jste měli na to, abyste vyspěli
a přestali řešit takové nesmysly.
Stačí se podívat na ten váš rodinný spor.
No tak je váš syn trochu jiný, než jste doufal.
No tak neumí lítat.
Už jsme si řekli, že lítat umím.
Víte, co má dělat dobrý otec?
Milovat svého syna.
Bezpodmínečně.
I když nemá žádná super křídla.
Ať se stane cokoli,
musí mu být oporou.
Víte, na co narážím?
Obvykle je vážně bystrá. Člověk asi nemůže být vždycky ve formě.
Myslím, že ti rozumím.
Vlastně
vím přesně, co mám dělat.
Připrav se. Budu ti oporou.
Dobře…
Věř mi, filcky jsou jedna lidská záležitost,
které se chceš vyhnout.
Když to říkáš.
Promiňte, nevíte, kde najdeme trenéra McVeye?
- Za chvilku by tu měl být. - Výborně. Děkujeme.
Jaká nádherná, potem prosáklá místnost, Lucifere.
Jste v pohodě?
Naprosto.
Jsem rád, že můžu svého syna podpořit a užít si s ním nějakou legraci.
Když už jsme u toho…
- Přihrávka, synku. - Cože?
Pěkný
blok.
Řekněte mi, že jste trenér McVey.
Přejete si?
- No… - To je můj syn Lucifer.
Je to velmi důležitý asis…
Konzultant. Policejní konzultant.
Nemá stůl, protože je radši v terénu.
Jasně.
Já jsem detektiv Deckerová. Co nám můžete říct o Stevu Rockwellovi?
O kom?
Podle jednoho svědka jste se s ním před pár dny pohádal.
Myslíte pana Nepřiměřeného?
O mrtvých jen v dobrém, ale byl to čurák, co hned všechno odsuzoval.
No, vynášet soudy byla jeho práce.
Nemusel se u toho ale proboha tvářit jako největší svatoušek.
Mě z toho prosím vynechte.
Nejde o to, co řeknete, ale jak to řeknete, nemám pravdu?
Počkejte, snad si nemyslíte, že mám něco společnýho s jeho smrtí?
Já bych mu nic neudělal.
Ten trouba nás přece dostal do finále.
Proč byly vaše otisky na jeho otrávené píšťalce?
Dobře, možná potřebuju právníka.
Nebo nám možná chcete říct, po čem doopravdy toužíte.
Já
chci
ležet pod roztleskávačkou Dallas Cowboys.
Když teď vyhrajeme, můžu trénovat univerzitní týmy.
A za pár let bych si mohl užívat s profíky.
A když říkám užívat, myslím tím…
- Víš, co tím myslím. - Ano, vím.
Skvěle jsi využil svůj talent, synu.
A nemám ho od tebe, protože andělé svou realitu utváří sami.
Dobře já.
To je pravda.
Jenže takové jsem vás stvořil já.
Takže to byla týmová práce. Plácneme si.
No, trochu jsem si vás proklepla.
V ten samý den, kdy jste se pohádal s Rockwellem,
jste si ze svého účtu vybral 5 000 dolarů v hotovosti.
Možná tu chybu Rockwell udělal na váš popud a vy jste mu pak nezaplatil.
Podívejte,
týden před zápasem jsem mu fakt nabídl úplatek,
aby pískal ve prospěch mýho týmu,
ale ten nadutec to odmítl.
No a když došlo na ten zápas,
nakonec mi fakt strašně moc pomohl.
Takovej přešlap jsem viděl poprvý. Myslel jsem, že to na mě předtím jen hrál.
Tak mu jdu dát peníze a on dělal, že neví, která bije.
Řekl mi, že mě udá.
Tak jste toho zbožného parchanta zabil.
#Zaslouženě.
Ne, nikoho jsem nezabil, ale vím, jak jste přišli k mým otiskům.
Před pár dny se mi někdo vloupal do mý milovaný káry
a sebral mi tašku.
Byla plná špinavýho prádla, ale měl jsem v ní i píšťalku.
Budeme vám muset zabavit auto.
- Neublížíte mu, že ne? - Dej nám klíčky a já neublížím tobě.
Fajn.
Díky.
To bylo pěkné. Vůdčí a nekompromisní.
Choval ses jako opravdový detektiv.
Tati! Můžeš s tím přestat?
Kde je to auto?
Čau.
Lucifer mi řekl, že už víš, kdo jsme.
Určitě jsi v šoku.
Zjistil jsi, že nebe a nebeské bytosti skutečně existují.
A pokud tě moje božská podstata nějak znervózňuje,
můžu se chvíli držet stranou.
No tak jsi anděl. To je toho.
Jedna zvláštní věc se ale dneska stala.
Potkal jsem tvýho tátu.
Boha? Všemohoucího?
Vím, o kom je řeč.
A možná se pletu,
ale asi mi naznačoval, že Charlotte byla jeho žena.
Taky že byla.
Moje máma, všemohoucí Bohyně,
nějakou dobu
obývala Charlottino tělo.
Jasně.
Jo.
A tak mě napadlo…
Obývala někdy Bohyně Charlottino tělo,
když jsem ho zrovna… obýval já?
Fakt o tom nerad mluvím, Dane,
ale nejspíš k tomu
párkrát došlo.
Super.
A to, jak se v Bibli píše, že je tvůj táta žárlivý bůh,
je to myšleno doslova?
Tyhle lidské rozmary a pocity
jsou určitě pod jeho úroveň, ne?
Tím myslím třeba žárlivost nebo vztek a vražednou touhu po pomstě.
No…
Není.
Podle mě to není pod jeho úroveň.
Když na to přijde, jsme…
Jsme v podstatě stejní jako vy.
Taky máme svoje rozmary a nálady.
Takže je to jasné.
Spal jsem s Boží ženou.
Takže určitě skončím v pekle.
Nalijete mi něco?
Až na onen svět se vydáš,
možná to pěkně schytáš.
Teď jsi možná na vrcholu,
ale čeká tě krutý pád dolů.
Až na onen svět se vydáš,
možná to pěkně schytáš.
Teď jsi možná na vrcholu,
ale čeká tě krutý pád dolů.
Teď mě dobře poslouchejte,
konec světa vážně přijde.
Míval jsem to za výmysl,
než se zvuk kopyt na zem snesl.
Až na onen svět se vydáš,
možná to pěkně schytáš.
Teď jsi možná na vrcholu,
ale čeká tě krutý pád dolů.
Krása, sláva, talent, peníze, šarm, um ani důvtip,
nic neskryje neřesti tvé.
Na onom světě vidí vše.
Až na onen svět se vydáš,
možná to pěkně schytáš.
Teď jsi možná na vrcholu,
ale čeká tě krutý pád dolů.
Pěkně ti to tady žije.
A dost!
Tohle zatracené nebeské karaoke musí přestat.
No tak dobře.
Odteď už žádnou hudbu neuslyšíš.
Jen co dozpívají.
Až se na onen svět vydáš…
Bezva, a teď tancuje.
Omluvte mě. Děkuji.
…ale čeká tě krutý pád dolů.
Tancujte, mé děti!
Dobré ráno.
- Tati! - Nesu ti snídani.
Dopřej mi trochu soukromí!
Nech toho. Myslíš, že jsem tě nikdy neviděl nahého?
Já už tady viděl nahé tělo tolikrát. V téhle místnosti,
tady na gauči, tamhle na stole,
na zábradlí, na podlaze, na klavíru…
Tak už mi to podej.
- Já… - Ochutnej tu kávu.
Dobrá?
Co myslíš?
Je taková nahořklá.
Odkud je?
Z Bolívie. Ráno jsem tam byl.
Jednodruhová bio káva.
Od skvělého farmáře, který se příhodně jmenoval Jesús.
Používá zvláštní metodu pražení…
Fajn! Je fakt výborná, dobře? Vyhrál jsi!
Chlapče…
Já se nesnažím nic vyhrát.
Chci pro tebe jen to nejlepší. To je špatné?
Ne.
Máš pravdu.
Omlouvám se…
a díky za kávu.
Není zač.
Tak kdy zase půjdeme do práce?
No, já už jsem na odchodu, ale ty by sis měl vzít volno.
Odpočinout si. Dát si oraz.
Normálně odpočívám po šesti dnech práce.
Co tady mám dělat?
Nevím. Nemáš další děti, které bys mohl otravovat?
Teda navštívit?
Prohledali jsme McVeyovo auto.
Byl to fakt hnus.
Ten chlap je fakt strašný čuně.
No nic.
Neměl tam jenom odpadky.
Tam, kde si obvykle dává tašku, jsme našli pár dlouhých vlasů.
A podle zprávy z laborky byly obarvené na modro a oranžovo.
Smývatelnou barvou.
Nepoužívají je fotbaloví fanoušci?
Jo. A vypadá to,
že Rockwell dělal rozhodčího týmu s modrooranžovými dresy.
Týmu z Van Ness.
Ten v tom kontroverzním zápasu ale nehrál.
Rockwell byl rozhodčí dlouho. Možná těch chyb udělal víc.
- Třeba něco zkazil i jim. - To je možné.
Ten vrah ale musel vědět o tom, že se Steve a McVey pohádali.
Jinak by nevěděl, na koho to hodit.
Tak jo, zeptám se JJe,
jestli neviděl někoho z Van Ness, když došlo k té hádce.
A díky, Ello.
Nemáš zač.
Zdravím, detektive.
Ahoj. Máš dobrou náladu. Takže s tátou vycházíte?
Jen protože tady zrovna není.
Osobně už mám té jeho svaté Superstar dost.
Čeho?
Jo aha.
Lidé si toho nevšimli,
ale když se tátovi zachce,
začnou všichni předvádět muzikálová čísla.
Víc povýšeně už se chovat nemůže.
Páni, tak to je fakt divný.
Ani ne.
Vlastně se nedivím,
že byl s něčím tak nespokojený, že to vyžadovalo svatý zásah.
To je celý táta. Všechno hned odsuzuje.
Umíš si představit, jaké to je žít s ním miliardy let?
Jo. Představuju si to.
Co hledáš?
Svědeckou výpověď.
Páni. Chceš se mnou zajet do Van Ness?
Promiň, že se jen procházíme.
Vím, že lítání by bylo lepší,
ale aspoň že jsme spolu, ne?
Krásné jsou kapky průzračné,
však nejvíc zdá se zázračné,
když zase vyjde sluníčko.
Duha vykoukne v mých představách,
když se objevíš v mých myšlenkách
a chci být s tebou, srdíčko.
Jsme dva.
Vše vyjde nám, když budem chtít.
Jsme dva.
O vzdušných zámcích budem snít.
Jsme dva.
Ty a já.
Jo…
Když mi tě doktor do náručí vložil, já věděl, že bych za tebe i život položil.
Ptal jsem se sám sebe, jestli na to vůbec mám.
Jestlipak se vždycky správně zachovám?
A pak jeli jsme domů jako rodina. Než nastavil jsem sedačku, utekla hodina.
Hned jsem si na špatný řidiče stěžoval,
už tehdy jsem tě totiž nade vše miloval.
Hned jsem na kolenou prosil Pána o dost sil.
Ať dobrýho tátu má můj syn.
Budu tě milovat, učit, občas tě pokárám.
Celý se ti oddávám.
Jsme dva…
Vše vyjde nám, když budem chtít.
- Jsme dva… - Ty a já…
- Táta tě miluje… - Jsme dva…
- O vzdušných zámcích budem snít. - Jo.
- Jsme dva… - Už napořád…
- Jsme dva… - Už napořád!
Jsme tři. Jo.
Jsme tři.
Detektive! Zdravím.
Co tady…
Počkat. Vy už jste chytili Stevova vraha?
Ne, ale máme novou stopu.
Stevův vrah je odsud, a ne z některé z těch škol, kterých se týkal ten přešlap.
Zabil ho někdo, kdo zřejmě zbožňoval tuhle školu.
Ráda bych vám pomohla, ale máme tady stovky studentů.
- Nemůžete to nějak upřesnit? - Můžeme.
Zanalyzovali jsme ten jed, co zabil vašeho manžela.
Skládal se z chemikálií, které v obchodě nekoupíte.
Někdo ze školní laboratoře by si je ale objednat mohl.
Nechcete snad říct…
Řekl vám Steve o té hádce s McVeyem?
Možná se o tom zmínil, ale Steve měl nepřátel spoustu.
Jen jeden mu ale ukradl píšťalku a zanechal po sobě vlasy.
Muselo být těžké žít s tak kritickým člověkem.
Takže ty vlasy zanalyzujeme, srovnáme DNA a pokud budou vaše…
Neumíte si to představit.
Nikdy nebyl spokojený.
„To kuře je rozvařený.“
„Kdo změnil nastavení televize?“ „Mám zašedlý ponožky.“
„To kafe je hnus.“ Já to znám, věřte mi.
Dvacet let.
Nic by se nezměnilo, ať už bych se snažila jakkoli.
Musela jsem to ukončit. Prosím…
Prosím, pochopte to.
Darlo Rockwellová, zatýkám vás za vraždu vašeho manžela.
Tak to teda ne.
Cože?
Děkuji.
Zatracený polyester.
Jak jste to…
To je…
Jsi v pořádku?
Jsem.
Ovšem že jsem.
Ahoj.
Je to sice cvok, ale ta žena měla pravdu.
Lidé se nemění.
Takže se bohužel nezmění ani můj táta.
Vždyť uplynul jen jeden den.
Od počátku věků uplynulo dní víc než dost.
Tím chci říct, že na svém vztahu pracujete jen jeden den.
A problémy, které se hromadily tisíce let, za den nevyřešíš.
Asi je jedno, kolik dní tomu věnujeme.
Podle mě je to marná snaha.
A se mnou je to taky marné.
Tomu já nevěřím, Lucifere. Já…
Já ti věřím.
Vím, že to překonáš.
Vím to.
Dobrou noc, zlatíčko.
Směj se, ač prožíváš muka.
Směj se, ač ti srdce puká.
Když se k tobě mračna valí,
na zem tě to nepovalí.
Smích zahání žal i strach.
Usměj se a zítra snad
slunce zpoza mraků vyjde
a štěstí i k tobě přijde.
Vykouzli úsměv radostný,
skryj ten výraz žalostný,
ač nějaká ta slzička
by ráda stekla na líčka.
Snaž se, směj se, jak jen můžeš.
Směj se, pláč ti nepomůže.
Usměj se a uvidíš,
že je pořád pro co žít.
Tak jak ses dneska měl?
Něco mě trochu dopálilo. Jak ses měl ty?
Moc dobře.
Poslechl jsem tě a stavil se za Amenadielem.
Bude z něj skvělý otec.
Sama…
Lucifere…
Kéž bych mohl…
Rád bych…
věděl, co se ti stalo s oblekem.
Ty přece víš o všem, co se na světě děje.
Ale dobře, popovídáme si o módě.
Jedné dámě se fakt nelíbil můj styl.
Jsem rád, že jsi v pořádku.
Jasně že jsem v pořádku. Jsem přece nezranitelný.
Jsem naprosto v pohodě.
Je to paráda. Nijak jsem se nezranil a ani se nikdy nezraním.
Teď jsem si fakt jistý, že ve skutečnosti říkáš něco úplně jiného.
Víš…
Zavrhl jsi mě a svrhl do pekla. To samo o sobě bolelo víc než dost.
Něco jsem si tady vybudoval. Žilo se mi tady dobře.
Před detektivem jsem byl zranitelný, ale byl to…
Byl to děsivý, ale taky úžasný pocit.
Poprvé ve svém dlouhém, zoufalém životě
jsem něco cítil.
A pak ses objevil ty a všechno jsi zničil. O všechno jsi mě připravil. Proč?
Kdysi dávno mně sen se zdál,
to život byl ještě krásný a slibný.
V něm miloval věčně, kdo láskou vzplál,
a Bůh odpustil nám naše viny.
To jsem byl mlád a neznal strach,
to se sny rodily, plnily a zmíraly.
V stínech neskrýval se žádný vrah,
jen víno jsme pili a písně zpívali.
Jenže pak obklíčí tě šelmy zlé
a šepot svůdný zahřmí ti v uších.
Zardousí sny v srdci tvém
a zbyde z nich jen hanba v duši.
Že vrátí se mi, stále sním.
Sním, že spolu zestárneme.
Jsou sny, co se však nesplní,
a bouře, co ustát nezvládneme.
Sníval jsem, že život můj
bude jiný než tohle peklo na zemi.
Jak vzdálil se můj život snům…
Ty padly za oběť životu.
Já měl snů.
To je můj syn, můj světlonoš.
Nosíš v srdci tolik světla,
že někdy prostě oslepí i tebe.
Co tím chceš říct?
Chci tím říct, že chápu,
že se na mě zlobíš.
A to mě vážně mrzí.
Takže mě lituješ, ale nelituješ toho, co jsi mi udělal.
To jsem neřekl.
Jedno ti ale říct musím.
Já ti nijak pomoct nemůžu, Lucifere.
Vždyť jsi Bůh.
Tak jo. Fajn.
Když mi nemůžeš pomoct,
aspoň se mě přestaň snažit ovládat.
- Jak tě podle tebe ovládám? - Zase jsem kvůli tobě začal zpívat.
Musíš s tím přestat, tati.
Víš…
To asi nepůjde.
Fajn, když mi nechceš vyjít vstříc, nevím, proč já bych se měl snažit.
Nejde o to, že nechci.
Nevím, jestli to vůbec dokážu.
A tím chceš říct co?
Jde o moje schopnosti.
Asi je už nedokážu ovládat.
Tati?
Překlad titulků: Veronika Kursová