Tidligere på Lucifer...
Jeg er veldig glad du fortalte meg hva du følte.
Jeg ga likevel slipp på mannen jeg var glad i.
Så mye bryr jeg meg om vennskapet vårt.
Dra til helvete.
Chloe Decker, vil du gifte deg med meg?
Lucifer er grunnen til at jeg sa ja til Pierce.
Han er også grunnen til at jeg sa nei.
Ja, du kan drepe meg.
Men da dør Linda også.
Jeg var redd for at hvis du så hele meg,
ville du rømme.
Jeg er djevelen.
Nei, det er du ikke.
Ikke for meg.
Jeg har kommet hit helt siden jeg skjønte
at dette kan være det nærmeste jeg kommer til himmelen.
Vi drar hjem.
...skutt på stedet...
Jeg får aldri se henne igjen.
Jeg vet det.
Jeg tror det fremdeles ikke.
Du får i det minste se henne.
Til slutt. I himmelen.
Men jeg...
Hun har dessverre dratt til et sted jeg ikke kan komme til.
Du vet jeg stiller opp for deg, ikke sant?
Og jeg for deg.
Hvordan går det med Daniel?
Omtrent så bra som forventet.
Han drukner seg i arbeid, men så langt har vi ikke funnet noe.
Ingen vitner og ingen overvåkingskameraer her oppe.
Hei, Ella.
Har du noe?
Nei, ingenting ennå. Jeg prøver...
Jeg prøver virkelig, men det er verken DNA eller fingeravtrykk.
Kulene er ni-millimeters.
Ganske vanlige, så det hjelper ikke.
Hvem ville gjort noe slikt?
Jeg vet dette er tøft, folkens,
men vi har liten tid.
Lopez, du må utvide søkeområdet.
Decker, lag en liste over mistenkte.
Espinoza...
-Dra hjem. -Jeg må være her.
-Dan, du må sørge. -Jeg skal sørge.
Når det er over.
Vi skal finne den som gjorde dette.
Jeg er på saken.
Vent litt, Lucifer.
Har du snakket med Amenadiel?
-Hvordan det? -Han og Charlotte var nære.
Kanskje han vet noe.
Jeg kan snakke med ham selv hvis du vet hvor han er.
Jeg tror jeg vet nøyaktig hvor han er.
-Gjør du? -Ja.
Jeg er ikke helt med.
Det virker som broren min fikk vingene sine tilbake.
Hvordan er det mulig?
Amenadiel hadde en sprø teori, det trodde iallfall jeg,
om alt som skjedde med oss,
at han mistet sine vinger og jeg fikk mine
og mistet djevelansiktet.
-Og det tror du på? -Jeg gjorde det ikke da.
Men jeg er temmelig sikker på at han er oppe i himmelen nå
og at han tok kjære Charlotte med seg.
Så kanskje det er noe i det.
-Tror du Amenadiel er borte for godt? -Hvem vet om han kommer tilbake,
nå som han endelig er hjemme i sølvbyen.
-Greit. Ingen Amenadiel. Flott. -Unnskyld?
Det er én ting mindre å sjonglere mens vi prøver å finne denne morderen.
Akkurat.
Selveste Sinnerman er tilbake.
Guttene blir kjempeglade, vet du.
Alle er klare for jobb igjen.
Jeg er ikke tilbake.
Jeg må bare ha noe ordnet. Funnet noe så langt?
Jeg gikk gjennom listen.
Jeg fant den perfekte tjenesten å få gjengjeldt.
Dette burde ta hånd om det.
Godt jobbet.
Alt i orden, sjef?
Jeg har aldri sett deg redd.
Det stemmer.
For jeg har aldri vært redd for å dø før.
Eller for å miste alt.
Men det gjør meg ikke svak, det gjør meg farligere.
Ja vel.
Greit, sjef.
Hva vil du at vi skal gjøre med dama hos deg?
Jeg kan trenge henne. Hold henne i live.
-Foreløpig. -Ikke vær redd.
Mine beste passer på henne.
Linda.
Du trenger ikke å bekymre deg for vennen din.
Du har større problemer.
Hun virker ikke så skummel.
Nesen min!
Håper det går bra med Maze.
Hvorfor det?
Jeg måtte hyre en ny barnevakt fordi jeg ikke fikk tak i henne.
Hun er Maze. Det går sikkert bra.
-Ja. -Dette er forbløffende.
Hvem visste at Charlotte anla så mange saker?
Ja, og hun var ikke redd for å sikte de farligste forbryterne.
Det er vår Charlotte.
Ja.
Det er noe dere må vite.
Det kommer til å høres helt sinnssykt ut,
men la meg snakke.
Selvsagt. Hva er det?
Prøv å ikke reagere.
Hvis noen innser hva vi vet, er livene våre i fare.
Greit. Hva er det, Dan?
Jeg fant den som drepte Charlotte.
Hva?
-Det var Pierce. -Hva snakker du om, Daniel?
Hvorfor skulle han gjøre det?
Charlotte etterforsket ham.
-Gjorde hun? Hvorfor det? -Det er det sinnssyke.
Pierce...
Pierce er Sinnerman.
Hør her, Dan...
Jeg kan ikke forestille meg hva du sliter med akkurat nå,
-men det høres litt... -Sinnssykt ut?
Fullstendig sprøtt. Ja, jeg vet hvordan det høres ut,
-men... -Daniel har rett.
-Unnskyld? -Pierce er Sinnerman.
Jeg vet ikke om han drepte Charlotte,
men han virket veldig lettet over at Amenadiel var borte.
-Visste du det? -Ja, han sa det for måneder siden.
-Hva? -Visste du det?
-Din... -Daniel!
Som du sa,
vær forsiktig. Folk ser på.
Greit?
Ja?
Dette kan ikke være sant.
Kan det?
Om du visste dette, hvorfor sa du ingenting?
Jeg giftet meg nesten med ham.
Jeg giftet meg nesten med ham!
Jeg prøvde å si det, men du ville ikke høre.
Nei, du sa han var udødelig, og det er noe helt annet.
Er det? Hvis jeg hadde sagt at han var Sinnerman også,
-ville du ha trodd meg? -Vet ikke. Kanskje.
Kanskje, fordi det er noe som faktisk eksisterer,
og ikke en metafor du har funnet på.
Jeg har ikke funnet på noe.
Jeg er alltid ærlig med deg.
Så hvis vi ser bort fra all galskapen,
tror du meg, Chloe?
Jeg...
Jeg ser ikke noe her som beviser det.
Pierce vil snakke med alle.
Charlotte Richards var én av oss. Hun kjempet med nebb og klør
for å rettsforfølge arrestasjonene våre
og for å sørge for å holde forbryterne vekk fra gatene våre.
Og nå...
Pierce blir ikke emosjonell.
Nå er hun borte.
Ikke slik. Han lyver.
Men vi skal finne den som gjorde dette.
Vi skal yte Charlotte rettferdighet,
om det så er det siste vi gjør.
Han gjorde det, ikke sant?
-Han drepte Charlotte. -Det virker slik.
Og nå har han oppsyn med hele jævla etterforskningen.
Hvordan tar vi ham?
Hvordan går vi fram?
Du gir meg fem minutter på avhørsrommet med den kødden,
så sverger jeg på at jeg knekker ham.
Du må styre sinnet ditt, Dan.
Jeg vet det ikke er enkelt,
men dette er den eneste måten vi kan ta ham på.
Klarer du det?
Ja.
-Ja. Jeg har ikke noe valg. -Hun har rett.
Pierce er mer formidabel enn noen av dere aner.
Vi snakker tross alt om verdens første drapsmann.
Og du, ikke flere metaforer.
-Det er ikke metaforer. -Vi må fokusere på Pierce.
Men når alt dette er over, skal du og jeg snakke om
alt du har holdt hemmelig for meg.
Ja vel.
Flott.
Hva er vårt første trekk?
Pierce må fremdeles skjule sporene sine,
så om jeg var ham, ville jeg lett etter en syndebukk.
Denne ble nettopp funnet på åstedet.
Jeg så den neimen ikke i de første par undersøkelsene.
Takk og lov for at Pierce holdt åstedet sperret
til vi fikk undersøkt igjen.
-Vi ville aldri ha funnet den. -Det garanterer jeg.
Fant du noe DNA på den?
Ja, og vi fikk et treff.
En fyr ved navn Steve Chamberlain.
En av mennene Charlotte skulle sikte.
En hedgefond-forvalter som brukte en veldedighet til å underslå penger.
Høres nøyaktig ut som den typen drittsekk
som ville gjort noe så fælt.
Ella, det er noe du må...
Det er noe du bør gjøre. Hvis de fant denne på åstedet,
er det antakelig mer bevis der. Så få teamet til å sjekke igjen.
-Skal bli. -Har vi en ledetråd?
Ja, DNA på åstedet matcher med
en av forbryterne Charlotte skulle sikte.
Det er flott.
Hold meg orientert.
Si ifra hvis dere trenger noe.
Greit.
Espinoza.
Ja?
Jeg trodde jeg ba deg gå hjem.
Ja, det gjorde du.
Men om jeg var deg, ville jeg fremdeles vært her også.
-Hvis du trenger noe... -Jeg trenger
å ta jævelen som drepte Charlotte.
Lykke til.
Improvisasjonen betaler seg.
Beundringsverdig arbeid.
Uansett hvor bra,
hvis vi ikke arresterer Pierces syndebukk, får han vite at vi er etter ham.
Men hvis vi gjør det,
mister vi tiden vi trenger til
å bevise at Pierce virkelig er gjerningsmannen.
Kanskje ikke.
Tror du Pierce er tilbake i Sinnerman-nettverket?
Det er logisk. Pierce må handle raskt,
og det er tusenvis av folk i Los Angeles som skylder ham en tjeneste.
Kanskje en av dem er i Charmberlains omkrets.
Finner vi ut hvem som skylder Pierce tjenesten,
kan vi kanskje få ham til å tyste på ham.
Sjansen er liten, men...
Ja, men det er den beste så langt.
Ja.
Jeg ba deg ikke parkere under det treet.
Du må rengjøre denne dritten.
Los Angeles-politiet.
Vi har noen spørsmål om Charlotte Richards.
Klart det.
Skal vi gjøre det inne?
Nysgjerrige naboer og sånt.
Vet ikke hvorfor dere kom helt hit.
Jeg besvarer ingen spørsmål uten advokaten min her.
Vi er ikke her på grunn av underslaget.
Charlotte Richards ble drept.
-Hva? -Ja.
Og DNA-et ditt ble funnet på åstedet.
Jeg drepte henne ikke.
-Vi vet det. -Dere må høre på meg.
Gjør dere?
Vi tror du blir gjort til syndebukk,
og trenger din hjelp med å finne den som lurer deg i fella.
Er dette en slags omvendt psykologi? Hva er vinklingen her?
Glem det. Jeg ringer advokaten min.
Hvis du gjør det, kan vi ikke hjelpe deg.
Beklager. "Snill purk, slem purk" virker ikke på meg.
Dessuten er en sigarettstump ganske skrøpelig bevis.
Han har rett. En god svindel trenger mer.
Drapsvåpenet, for eksempel.
-Hvilket gjemmested? -Ingen steder,
for jeg drepte henne ikke.
Men om du gjorde det, hvor ville du gjemt våpenet?
-I skrivebordet mitt. -Det der?
Ja, det.
Men det er ikke der, for jeg er ingen...
Morder.
-Det er ikke mitt. -For siste gang, vi vet det.
Noen plantet dette våpenet her.
Vi må vite hvem som hadde tilgang til dette området de siste 12 timene.
-Å, nei. -Hva er det?
Hadde du noen venner på besøk i dag?
Bare rundt 100.
Jeg tror vi fikk et ordentlig gjennombrudd i dag, Simon.
Takk, og jeg vet du har rett, Linda.
Ikke alle er ute etter meg.
Bra.
-Er du her for å drepe henne? -Nei!
Det er nøyaktig det noen som vil drepe henne ville sagt.
-Nei. -Han er en pasient, Maze.
Sees neste uke?
Hva i svarte skjedde?
Er det bra med deg?
Ja da.
Bra.
Vi må finne ut hvem som ville fått en tjeneste fra Sinnerman.
Du tok med din egen tjenestemester.
Jeg kan finne ut hvem som trengte det mest.
Vi har ikke tid til å sjekke hver eneste person.
Pierce kommer snart til å lure på hvor vi er.
Du har rett. Vi må begrense listen fort.
Du kjenner alle her.
Hvem kan ha en dyster hemmelighet de vil ha fjernet?
-Alle. -Hva? Det er et veldedighetsarrangement.
Veldedighet er en perfekt måte for forbrytere å hvitvaske omdømmet på.
Gi 1 000 dollar for å dra oppmerksomhet fra millionen du nettopp rappet.
Han tar ikke feil.
Den fyren
driver med barnearbeid.
Han driver med innsidehandel.
Hun stjal ideen til et selskap fra sin egen søster.
Så det kan være hvem som helst.
Alle her er skyldige.
Det betyr at Sinnerman ikke er spesielt dyktig.
Han kunne overlatt det til en proff,
nemlig moi.
-Du har rett. -Takk.
Nei, jeg mener at han er flink.
Om noen inngikk en avtale med Sinnerman, blir han kvitt alle skjelettene deres.
Og ingen får vite om forbrytelsene deres.
Det betyr at vi ikke leter etter en kriminell.
Vi leter etter en som er ren som snø.
Dan.
-Hvem hyret deg til å lure sjefen din? -Hva snakker du om?
-Dan. -Du er uskyldig.
Er det galt?
Du er den eneste her med tilgang til Chamberlains kontor
og den eneste uten skittentøy.
Nå er kvinnen jeg elsket død,
-så det er best du snakker! -Daniel.
Jeg forstår at du er sint,
men kanskje en mildere metode kan avsløre sannheten raskere.
Denne unge mannen ba tross alt bare om en tjeneste fra Sinnerman,
så du må ha ønsket noe veldig sterkt.
Det kan du si.
Hva ønsket du?
At jeg aldri måtte nyse.
Avbrøt du meg for et teit trylletriks?
Det er ikke et triks, Dan.
Vet ikke hva det er, men det virker.
Ro deg ned.
Hva skjedde da du nøs?
Jeg tok øynene av veien i ett sekund.
Og en...
En motorsykkel kjørte foran meg på feil tidspunkt.
Så du drepte en motorsykkelfører
og fant en som kunne få det til å forsvinne.
Jeg hørte om en fyr som delte ut tjenester, så jeg ringte ham.
Og neste morgen var det som om det aldri hadde skjedd.
Men det skjedde.
Uansett hvor mye tid som går, hver gang jeg ser i speilet
-ser jeg bare... -Et monster.
Og i morges ba han deg gjengjelde tjenesten.
Hvordan kontaktet han deg? Gjenkjenner du ham?
Jeg så aldri noen.
En kontantkort-telefon dukket opp på døra i morges.
Og etterpå ble alt gjort med anonyme leveringer.
Vi trenger den telefonen.
Ja vel.
-Vi slipper opp for tid. -Da kjøper vi mer.
Vi henter inn Chamberlain
og lar ham få tak i advokaten sin så han ikke snakker.
Og så?
Pierce jobber med proffer. Antakelig er det ikke bevis på den telefonen.
Kanskje det er på tide å be om hjelp.
Hei.
Fikk SMS-en din. Hva skjer?
Jeg trenger noe fra deg.
Selvsagt gjør du det.
Jeg også, faktisk.
-Det var ikke det jeg mente. -Du.
Du.
Du har vært gjennom så mye.
Ikke sant?
Du må dra hjem.
Du må ta vare på deg selv.
-Vi har gjerningsmannen. -Det er saken.
Du må...
Du.
Du må gjøre meg en tjeneste.
Noe du ikke kan fortelle noen om.
Lopez, vil du komme inn, eller hva?
-Hei, sjef. -Hva er det?
Dan ga meg noe.
Ba meg undersøke det
og ikke fortelle noe om det.
Hva er det?
En telefon?
-Er det alt? -Ja, han...
Han hørtes ærlig talt litt sprø ut.
Han bablet om en syndbukk og noe.
-Hva sa han mer? -Ikke mye mer.
Han sa at "folk kunne lytte".
Jeg vet det høres sprøtt ut.
Jeg vet han ikke har det bra.
Jeg sa at han burde dra hjem og prøve å sove litt.
Jeg er veldig bekymret for ham.
Fint at du kom til meg med dette, Ella.
Men jeg vil ikke skape problemer for Dan.
Han får ikke problemer, det lover jeg.
Nei vel.
Ja, det er meg. En av betjentene mine er på sporet av deg.
Nei, jeg trenger ingen unnskyldninger. Bare ta deg av det.
Hallo, Pierce.
Oppgjørets time.
Hva snakker du om?
Jeg vet at du drepte Charlotte.
Så hvorfor gjorde du det, Piercey?
Hvorfor drepte du Charlotte?
Jeg vet ikke hva dette handler om.
Vi tok drapsmannen. Jeg vet ikke hvorfor du tror...
Betjenten er ikke her.
Det betyr at jeg er usårlig, men ikke du. Så...
Sitt...
ned.
Ellers tvinger jeg deg.
-Lucifer... -For hver løgn
knekker jeg en kroppsdel.
Jeg mente ikke å drepe Charlotte. Det var et uhell.
Jeg prøvde å drepe Amenadiel.
Skal det liksom spare livet ditt?
Du ville drepe broren min i stedet?
Det er sant.
Men hvorfor?
Gud tok vekk merket mitt.
Trodde jeg fikk det tilbake om jeg drepte hans favorittsønn.
Trodde du?
Da jeg landet i helvete første gang,
ledet jeg bare et opprør mot kjære, gamle pappa.
Jeg feilet.
Alle hatet meg for det,
meg selv inkludert, har jeg innsett.
Jeg følte meg som et monster.
Og da jeg så på speilbildet mitt,
så jeg djevelansiktet.
Din fars straff?
Det var det jeg trodde.
Men etter å ha snakket med en nysende, morderisk sjåfør i dag,
skjønte jeg
at jeg følte meg som et monster før jeg ble et.
Jeg tror jeg ga meg selv det ansiktet.
Så du tror på Amenadiels teori?
Og hva med vingene dine?
Jeg hadde jo nettopp reddet mamma.
Og jeg hadde bestemt meg for å fortelle betjenten sannheten.
Jeg følte meg bedre enn
noensinne.
Kanskje så mye at jeg innerst inne
ikke følte meg som et monster lenger.
Hva har noe av dette med meg å gjøre?
Forbannelsen min ble brutt da Chloe forelsket seg i meg.
Vet du,
jeg tror ikke det var det som skjedde.
Du var villig til å ofre det ene du ønsket
for å beskytte en annen. For første gang
i ditt elendige liv, Kain,
var du uselvisk.
Og innerst inne
følte du kanskje at du fortjente
dødeligheten du så desperat ønsket.
Du forelsket deg i betjenten, Pierce, ikke omvendt.
Hun elsket deg aldri.
Bare slå meg.
Jeg ser gjerne at du knekker hånda.
Du tror du ikke er sårbar fordi Chloe ikke er her.
Men gjett hva? Du er fremdeles svært sårbar.
Bare fortsett. Jeg liker denne desperate personen.
Du har en svakhet.
Du vil være snill.
Hva?
Hjelp, jeg blir angrepet!
Lucifer prøver å drepe meg.
Hva? Nei, slipp meg!
Slipp meg!
La meg være! Jeg vil ikke gjøre deg noe!
Det er ikke meg dere vil ha.
Slipp...
Slipp meg!
Så du lot ham bare gå?
Du skulle distrahere Pierce,
ikke konfrontere ham på stasjonen.
Jeg overvurderte mine evner og undervurderte hans.
Det er ikke hans feil.
Skulle gjerne hatt sjansen til å fortalt Pierce hva jeg mener om ham.
Takk, Miss Lopez.
Men da Dan ba meg gi Pierce den telefonen
og fortalte meg om den sinnssyke teorien,
må jeg innrømme at jeg hadde vanskelig for å tro på den.
Men det betyr mye at du gjør det, Ella.
Vi er de opprinnelige tøffingene.
Hvis dere ber meg ha troen, har jeg det allerede.
Men da jeg ga ham den telefonen,
det blikket hans...
Jeg ville rive av ham strupen der og da.
Greit.
Så hva nå? Vi aner ikke hvor Pierce har dratt
eller hvem som ennå er lojale mot ham. Vi kan ikke engang gå på stasjonen igjen
og sjekke fingeravtrykkene for å finne ut hvem han er.
Pierce har forvandlet seg fullstendig før. Han gjør det igjen.
Forsvinner for alltid.
Og det betyr at vi har veldig liten tid.
-Hva gjør du? -Jeg ringer ham.
-Chloe. -Hei.
Jeg hørte nettopp at Lucifer angrep deg.
Hva skjer?
Hva sa Lucifer til deg?
At du er en udødelig,
at du er Kain fra Bibelen.
Masse sinnssyke greier.
Alt er sant.
Du.
Marcus.
Er alt i orden med deg?
Ja da.
Det er godt å høre stemmen din.
Din også.
Hvor er du? Jeg bekymrer meg for deg.
Lucifer er rett ved siden av deg, ikke sant?
Espinoza også?
Hva? Nei.
Du er en god løgner, men jeg kjenner deg, Chloe.
Ja.
Ja, de er her.
Ella også, og den fyren du sendte for å drepe Dan.
Jeg kan forklare det, Chloe.
Vet du hva? Jeg tror ikke et ord av det du sier.
Var noe av det som skjedde mellom oss ekte?
Jeg elsket deg. Elsker deg fremdeles.
Livet var en forbannelse til jeg møtte deg.
Siden da, har jeg gjort det jeg måtte for å holde meg i live for deg.
Da vil jeg at du skal gjøre noe for meg.
Jeg vil at du skal overgi deg.
Det skjer ikke.
Vi har fyren din her.
Og han kommer til å knekke.
Han kommer ikke til å si noe.
Han vet jeg kan ta søsteren hans.
Chloe, du må vite...
Nei, jeg vil at du skal vite.
Uansett finner jeg deg, Pierce.
Det tviler jeg på.
Det går bra.
Hvordan går det?
Bra.
Maze.
Du må hvile.
Nei. Jeg kan ikke bli her.
Pierce har rett.
Jeg blir svak av å være på jorda rundt alle disse menneskene
og alle følelsene.
Du ser ut som du sloss mot ti stykker og løp et par kilometer
for å komme hit.
Tolv stykker.
Seks kilometer.
Poenget mitt er...
at du gjorde det...
for min skyld.
For å redde meg.
Følelser...
Følelser er vanskelige.
Men de gjør deg sterk.
Og dette er...
Dette er det sterkeste jeg har sett deg.
-Linda, jeg... -Du behøver ikke å si noe.
Handlingene dine sier nok.
Det er saken.
Handlinger er enkle for meg.
Derfor må jeg si det.
Jeg er lei meg.
Jeg også.
Men jeg må spørre.
Er det virkelig noen som prøver å drepe meg?
Ikke vær redd.
Du er trygg.
Alt blir bra.
Jeg savner Charlotte.
Jeg også, Miss Lopez.
Jeg kan ikke tro at hun virkelig er borte.
Og at Pierce gjorde det han gjorde...
Ja, Guds veier er uransakelige
og vonde ting skjer av en grunn, men...
Så mye vondt?
Jeg har vanskelig for å se en grunn.
Hvorfor gjør han alt dette?
Jeg kan ikke tro at jeg sier dette,
men jeg tror faktisk ikke det er min fars feil.
Jeg trodde hele tiden at det var han
som trakk i trådene,
men jeg har begynt å forstå at
vi er de ansvarlige.
Ganske listig gjort av ham.
Vi har ingen andre enn oss selv å klandre.
Drit i det.
Jeg klandrer Pierce.
Og du, tøffen,
vi to er på gyngende grunn.
-Vi vet om søsteren din. -Ja vel?
Da vet du hvorfor jeg ikke snakker.
Hvis du samarbeider, kan vi beskytte henne.
Kan dere beskytte henne?
Jeg er bundet til en stol i en loftsleilighet over en nattklubb.
Du og han kan ikke beskytte noen.
Hvor er skjulestedet? Garderoben?
Det var det jeg tenkte.
Kan jeg få et øyeblikk med ham alene?
Kan jeg la deg være alene med ham?
Greit.
Herregud. Hør her.
-Spar deg for truslene du tror... -En korrupt politibetjent.
-Hva? -"En korrupt politibetjent."
Det var det Pierce kalte meg
da vi møttes første gang.
Det gjorde meg så forbanna.
Men vet du hva?
Han hadde rett.
Jeg har stjålet bevis,
jeg har fått noen drept
og har ikke angret et sekund på det.
Så hvis du lurer på
om jeg kan drepte han
som prøvde å drepe meg mens jeg sov
med våpenet som drepte kvinnen jeg elsket...
Hva tror du svaret er?
Min søster Kelsey
er den eneste jeg bryr meg om.
Så
hvis du kan bevise at du virkelig,
og jeg mener virkelig kan beskytte henne,
forteller jeg det du vil.
Jeg sier det du vil vite.
Søsterens adresse.
Når vi kan bevise at hun er trygg,
lovet han å gi oss alt vi trenger.
Greit. Lucifer og jeg drar og henter henne.
Dere blir her og holder øye med ham.
Søsterens loftsleilighet skal være her.
-Ja vel. -Betjent.
Alt dette er min feil.
Nei, du kan ikke klandre deg selv for Pierce.
Jo, du hadde rett.
Du prøvde å advare meg om ham, men jeg ville ikke høre.
Men hvem kan tro på noe du sier?
Engler, demoner, udødelige menn...
Jeg forteller alltid sannheten.
Nei.
Du forteller meg din sannhet.
Og jeg vet at alle disse metaforene er virkelige for deg.
Men jeg tror...
Jeg tror at ved å godta dem har jeg bare oppmuntret deg,
og det er min skyld. Men jeg er ferdig.
-Betjent. -Ingen flere metaforer
eller snakk om djevelen.
Jeg har sagt det før.
Du kan tro at det er det du er, men...
Jeg ser ikke slik på deg.
I det siste vet jeg ikke om jeg gjør det heller.
Greit.
Det viktigste først.
-Akkurat. -Ja.
-Kom igjen. -Greit.
Hallo?
Kelsey, er du her?
Broren din sendte oss.
Er du sikker? Ja vel. Takk.
-Hva skjer? -Ba om en tjeneste fra Detroit-politiet,
ba dem sjekke fyrens fingeravtrykk.
-Og? -Han er enebarn.
Han har ingen søster.
Det betyr at de går rett i en felle.
Noe føles ikke riktig.
Jeg ville ikke gjort det, Chloe.
Du trenger ikke å gjøre dette, Pierce.
Jo, det gjør jeg.
Og vanligvis ville jeg bare dratt min vei og forvandlet meg.
Men denne gangen kan jeg ikke.
Ikke før jeg dreper Lucifer.
Hva? Hvorfor det?
Fordi jeg vet at han aldri kommer til å slutte å jakte på meg.
Og jeg vil ikke tilbringe mine siste dager
med å se meg over skulderen.
Men du trenger ikke å dø, Chloe.
Gå vekk fra ham.
For én gangs skyld er jeg enig med denne idioten.
Gå vekk.
-Nei. -Betjent.
Chloe.
Jeg trodde på alt du sa, Marcus.
At du elsket meg
og gjorde alt dette for min skyld.
Derfor vet jeg at du ikke skyter.
Du fikk meg til å innse at livet var verdt å leve.
Og jeg gjør alt for å leve.
Og hvis du går i veien for det...
Greit,
jeg tror deg.
Jeg vil ikke dø.
Og det kan jeg ikke,
ikke uten å stoppe deg.
Nei!
Nei, dette kan ikke skje.
Dette...
Drep ham. Fullfør dette!
Nei!
-Hva skjedde? -Du er trygg.
Det er alt som betyr noe.
Vi må finne Pierce.
Da er det visst bare du og jeg nå.
-Dan? -Hei, Chloe.
-Det er en felle. -Jeg vet det.
Vi fant det ut på den vonde måten.
Pierce prøvde å drepe oss.
Hva? Er alt bra med deg?
Ja.
Jeg vet ikke hvordan,
men det er det.
Eller kanskje jeg vet.
Kanskje jeg har unngått den største sannheten i hele dette...
Jeg må gå.
Ikke gå inn uten forsterkninger.
Det er ikke noen vits.
Betjenten er på trygg avstand nå.
Det er bra.
Jeg kom forberedt.
Etter det jeg husker,
kan denne drepe deg ganske godt.
Da blir det en rettferdig kamp, Kain.
Noen har trent.
Jeg lovte deg
at jeg skulle finne en måte å drepe deg på.
Jeg er djevel for mitt ord.
Er alt i orden med Chloe?
Ja,
men ikke takket være deg.
Nå som jeg vet at jeg dør, skjønner jeg ikke hva jeg var så redd for.
Jeg kommer til himmelen.
Tror du virkelig det?
Jeg sa jo at jeg ikke angrer på noe jeg har gjort.
Ja, men det var før du drepte Charlotte Richards.
Nei, det var et uhell.
Men det var du som skjøt.
Du tok livet av henne. Du valgte å drepe henne.
Innerst inne
vet du at du er et monster.
Og at du hører hjemme i helvete,
der du kan torturere deg selv med den sannheten for alltid.
For uansett hva du sier til deg selv,
kan du ikke løpe fra det du har gjort
og den du egentlig er.
Det kan ikke du heller.
Lucifer.
Alt er sant.
Betjent?
Alt er sant.
Oversatt av: Gry Viola Impelluso