Bara så där. Det är borta.
Jag förstår inte hur.
Hur blev du äntligen av med ditt jäkla märke?
Jag vet inte.
Jag antar att planen fungerade.
Vilken plan?
Planen att få Chloe att falla för mig.
Och varför har du en sån plan?
För jag har listat ut vad som gör oss sårbara.
Oss?
Det är Chloes kärlek.
Tänk på det.
Hon älskar dig. Du blöder.
Nu älskar hon mig, så jag kan dö.
Gratulerar.
Du har kommit till den mest absurda slutsats
jag nånsin hört.
Är det?
Jag försökte stoppa henne från att säga orden.
Jag ville inte såra henne.
Jag antar att jag var för sen.
Hon älskar mig redan.
Tillåt mig att ta dig ur villfarelsen.
Oavsett inspektörens möjliga känslor
tycker jag att orsaken till att ditt märke är borta
är alldeles uppenbar, eller hur?
I ögonblicket då du valde att avfyra
din tvivelaktiga plan,
valde pappa att retas med dig genom att ge dig precis vad du ville.
Kom igen. Den har vad jag vill, eller hur?
Jag är inte så säker.
Vet du vad?
Vem bryr sig om att ditt märke är borta? Poängen är att du,
min dödlighetsutmanade vän, nu kan dö.
Så bara säg det magiska ordet.
Och jag hjälper dig så gärna.
Ja! Vi gör det på det gammaldags sättet.
- Kom igen. Vi sätter igång. - Sluta.
Jag fixar det.
Är du säker? För jag gör det gärna.
Jag fixar det.
Visst.
Skyll dig själv.
Jag antar att det här är farväl.
Ja.
Men å den positiva sidan
ses vi aldrig mer.
Hej, Ella.
Har vi forensikrapporten från Duckworth-fallet?
Snygga brillor, missy.
- Tack. - Ja.
Jag har bara mina inomhus när jag är bakfull. Eller, du vet,
om jag har gråtit av nån anledning.
Okej.
Nej. Vad hände?
- Pierce och jag gjorde slut. - Va?
- Ja. - Varför?
Ni var så fina ihop.
Jag vet inte.
Jag tror att han blev rädd.
Och han stack.
Jag gissar att han är rädd för närhet.
Jag försöker att inte ta det personligt.
Det är inte första gången det händer.
Så jag undrar om det är jag som gör fel.
Inte en chans.
Det är bara skitsnack.
Okej. Hur som helst.
Jag ska gå in på Pierces rum.
Och jag ska ge den stöddiga, storarmade mannen
en seriös utskällning.
Du.
Snälla, säg ingenting.
Okej? Det gör det hela bara mer komplicerat.
Okej. Jag ska inte lägga mig i.
Hur kunde du göra så här mot henne?
Du gjorde henne så glad.
Om du måste veta, så försökte jag skydda henne.
Jag bröt med henne
för att jag inte ville såra henne.
Jag vet att du är min chef, så ta det inte på fel sätt.
Men vet du hur dumt det låter?
Om du verkligen brydde dig om henne,
vad skyddar du henne ifrån?
Jag antar ingenting längre.
Jag kan faktiskt vara med henne. Jag kan bli gammal med henne.
Kanske, jag menar,
det är att gå sakerna lite i förväg,
eller hur?
Nej, du har rätt. Jag har ställt till det.
Ja, det har du.
Jag måste vinna tillbaka henne.
Hur ska jag göra det?
Jag tror på dig.
- God morgon. - God morgon.
Inspektören,
som nån som går i terapi,
förstår jag att du måste ha många känslor
efter kvällens ståhej.
Så om du känner att du vill prata...
Nej, det behövs inte. Jag vill inte prata om det.
Utmärkt. Jag menar,
det som fungerar för dig, fungerar för mig.
Om allt går som det ska, kommer vi antagligen aldrig att höra
av den lögnaktiga kommissarien igen...
Borde inte du dricka te med Hitler nu?
Nya planer. Jag vill inte dö längre.
- Jag vill vinna tillbaka Chloe. - Ursäkta mig?
Ingen tid att förklara.
Jag vet att du säkert hatar mig nu,
men snälla, lyssna.
Du hade rätt om igår kväll. Jag blev rädd.
Det blev så verkligt mellan oss, och jag...
Jag klarade det inte, okej?
Och jag är inte van att känna så här.
Jag inser det nu. Därför
lovar jag att det aldrig kommer att hända igen.
För jag älskar dig.
Va?
Jag älskar dig, Chloe.
Vad väntar du dig att jag ska säga?
Att du älskar mig också.
Fast jag uppskattar att höra dig säga de orden,
är det bara ord.
Jag kan inte lita på dem längre.
Offret är Reina Markova, 29 år.
Prima ballerina på LA West Ballet
i fyra år.
Städpersonalen hittade henne när de kom in i morse.
Några vittnen?
Nej, hon är känd för att träna ensam,
speciellt två dagar före en stor premiär som Giselle.
Ella, nån aning om tiden för dödsfallet?
Hon verkar ha dödats för ungefär 10 timmar sen.
Vilket sammanträffande.
Hon har varit död nästan lika länge som ditt hemska förhållande med Pierce.
Har de gjort slut?
Det var han som gjorde slut.
- Va? Skämtar du? - Vad är dödsorsaken?
Okej.
Enligt ligaturmärkena på halsen
blev hon strypt.
Med snörena från den här.
Dödades hon med sin egen sko?
Inte hennes sko. En annan storlek.
Men varför lämna mordvapnet?
Den som gjorde det kanske fick panik och stack. Vi har sett det förut.
Ja, det har vi.
Från jordens avskum, som Pierce.
Va? Kom igen. Vi alla tänker ju det.
Dags att ta skon till labbet.
Andra frågor?
Här är min preliminära rapport.
Jag följer med henne.
För det här är pinsamt.
Personligen håller jag på dig.
Fan ta honom.
Så vi söker en mordisk Askunge.
Ja. Nån som är tidlöst ond.
- Nästan som en fjompig kommissarie... - Det räcker.
Det här mordet har inget med Pierce att göra.
Inte bokstavligen, kanske.
Jag vet att du vill att jag hatar honom.
Att jag ska säga att han är hemsk.
Men sanningen är
att vårt förhållande har du inget med att göra.
- Tidigare förhållande, menar du? - Ja.
- Ja? - Nej, jag vet inte.
Poängen är att du måste sluta.
Antingen jag beslutar mig för att ta tillbaka Pierce eller inte.
Det har inte med dig att göra.
Eller så har det kanske det.
Goda nyheter!
Inspektören får mig ännu att blöda, så det finns hopp.
Hopp om...
För inspektören, så klart.
Hopp om att hon inte helt fallit för den knölen, Pierce.
Även om han blivit av med märket.
Vad har Pierce förlorat?
Låt mig ta allt från början.
Kommissarien
har en löjlig teori som chockerande nog verkar stämma.
Han tror att inspektörens kärlek
är det som gör mig sårbar.
Och nu när hon bryr sig om honom,
för att göra en lång historia kort,
är storhand inte förbannad längre. Han är dödlig.
Så din sårbarhet är bevis på
att Chloe tyckte om dig.
Men nu tycker hon om Pierce,
- så nu är han också sårbar. - Nära.
Hon tycker om Pierce och mig.
Och det är bevisat genom min blödning.
Ändå,
av nån oförklarlig anledning
kan hon inte bestämma sig för en av oss.
Och hur får det dig att känna dig?
Det får mig att känna
att jag...
Att jag måste få det att väga över till min fördel.
Visa henne vilken sida gräset är grönare på.
Och varför vill du få Chloe över på din sida?
För att som hennes partner är det min plikt
att rädda henne från ett hemskt misstag.
Pierce har tydligen förblindat henne med sitt charmiga drummelspel.
Så jag måste öppna hennes ögon.
Visa henne att jag är bättre än honom på alla sätt.
Och om Chloe väljer dig?
Då kan det äntligen bli som det var.
Innan Pierce.
Det är ju självklart.
Varför känns det som att jag borde ha stoppat honom den här gången?
Vad i helvete är det här?
PLANEN BLIR INTE AV
Det säger ju sig själv.
- Planen blir inte av. - Varför inte?
Vi var så nära att få sexgalningen Decker att falla för dig.
Ja, och jag gjorde fel. Okej?
Jag gjorde slut med henne.
Gjorde du slut?
Vad hände med att göra dig av med märket?
Det spelar ingen roll.
Jag är klar med stora planer och manipulationer.
Jag vill inte utnyttja Chloe längre.
Vad jag vill då?
För om vi inte får Chloe att älska dig,
så kan vi inte lyfta förbannelsen.
Och om vi inte lyfter förbannelsen,
då kan jag inte döda dig och sätta dit Lucifer för det.
Att sätta dit Lucifer för mord
är enda sättet att förstöra hans liv på jorden.
Sänk rösten.
Vad är det du inte fattar?
Min sida av planen fungerar inte utan din.
Och jag behöver det här
för att komma tillbaka till helvetet.
Jag är ledsen.
Som jag sa, blir det inte av.
Säger du ja.
Ursäkta min tröghet, men jag kommer med presenter.
Vad är det här?
Jag vet att du älskar säsongsdrycker.
Så jag ger dig en turbringande irländsk latte.
Och för att vara säker.
Nåt extra med det.
Du gav mig en citronkaka.
Det är din favorit, eller hur?
Jag vet att
du går igenom svårigheter.
Och du behöver nån som känner dig.
- Jag vet. Det är bara... - Det är bara vadå?
Citronkaka. Min favorit.
De här är supergoda.
- Vem har gjort dem. - Pierce.
Kan du fatta att hunken bakar?
Å andra sidan, vem behöver tomma kalorier?
Det verkar som om nån försöker
krypa till korset.
- Fungerar det? - Ja, gör det?
Nu fokuserar vi på fallet.
Ella, vad har du?
Jag har en ledtråd på mordvapnet.
Ingen matchning på DNA,
men jag hittade ett slags signatur.
Balettskon hade spår av olivolja, Evian,
och bivax.
Så mördaren är ett bi med dyrbar smak.
Eller en ballerina.
Dansare har alla unika sätt att preparera skorna.
Och enligt hennes sociala medier,
gissa vem som använder de ingredienserna?
Reinas tidigare ersättare
och LA West Ballets nya prima ballerina,
Amber Fontaine.
Antingen tog hon bort sin konkurrens,
eller så fick mördaren på nåt sätt tag i hennes skor?
Nej. Ser definitivt ut som en svart svan.
Ursäkta att jag stör,
men vi vill prata med Amber Fontaine.
För vadå? Vi är extremt upptagna.
Ja, vi också. Med att lösa mordet på en brutalt mördad ballerina.
Men Amber hade inget med det att göra.
Vi har bara två dagar
- att få igång föreställningen. - Lugn, Gwen.
De gör bara sina jobb.
Ursäkta. Vi är alla ganska känslosamma nu.
Ja, vissa mer än andra.
Vi vet att det var din sko som användes till att strypa Reina.
Men det är vansinne.
Mördaren måste ha stulit dem från mitt skåp.
Jag menar Reinas skåp.
Respekt för ditt Tonya Harding-drag,
men om du ska döda nån,
borde du ha din historia klar.
Nej, Reinas skåp var mitt i en vecka
medan hon var på sitt nya ställe.
Men när hon kom tillbaka måste jag ge tillbaka det.
Jag måste ha lämnat mina tåspetsskor där.
Var var du i går natt?
Hemma.
Och sov som ett barn. Fråga min rumskompis.
Nu när Reina är död
- är jag full av ångest igen. - Ja, mord kan göra det.
Nej, hur mycket jag än trodde att jag ville ha hennes plats
för att få dansa med en legend som Miguel,
så var jag inte redo.
Jag ville gärna fortsätta lära mig av Reina.
Jag tyckte att det var vår vinning och deras förlust.
Vems förlust?
America's Next Prima Ballerina.
TV-programmet som Reina skulle vara värd i.
Jag vill tro på vår unga ingeny.
Om det inte var nåt som hon och Reina tävlade om,
blir motivet mycket svagare.
Ja, vi måste undersöka tv-programmet.
Se varför hon avvisade det.
Det är nog inte direkt vår grej.
Ingen har sån passion.
Kommer de från...
INGA FLER TOMMA ORD M
Marcus. Ja.
Den jäveln.
Luci, vad är så viktigt?
Varför kallade du hit mig?
För nog är nog. Det är dags.
Vi måste göra oss av med Pierce.
Vad exakt menar du med "Göra oss av med Pierce"?
Vad tror du att jag menar?
Vi ska inte döda honom, Luci.
Jag vet, änglar får inte döda människor.
Bla, bla.
Bespara mig lektionen.
Dessutom är att döda Pierce inte svaret.
För hur oförklarligt det än är
bryr sig inspektören faktiskt om honom,
och att krossa hennes hjärta är inte målet.
Jag måste erkänna
att jag är lite osäker på det själv. Vad är målet?
Att hon ska inse
att hon måste välja mig över den sabla knölen.
Och det borde inte vara ett problem.
Jag är med.
Är du?
Du är min bror och min prövning.
Vad som än måste göras.
Tja...
Jag väntade mig inte att det skulle bli så enkelt.
Jag skådar inte given ängel i munnen. Jag godkänner det.
Vad är planen?
Vi måste få inspektören att inse
att Pierce inte är den man hon tror att han är.
Vi måste bevisa för henne
att han är en falsk, vämjelig, biblisk lögnare.
Hur svårt kan det vara?
Han är ju trots allt mannen bakom hela Sinnerman-grejen.
- Va? - Förlåt.
Har jag inte berättat? Kul fakta.
Pierce är ett kriminellt geni.
Du kör på det
och jag fortsätter jobba på inspektören.
Läs mina läppar.
Dans är smärta.
Vill ni tycka synd om er själva?
Åk då tillbaka till Kansas.
Det är Miles Drucker.
En av de mest fantastiska koreograferna i världen.
En koreograf med ett protesben?
Är det ett "de som inte kan, får undervisa"-scenario?
Han var dansare,
men förlorade benet i en bilolycka.
Men han trodde inte på att vara ett offer.
Istället vände han tragedin till en inspirerande historia
som vi alla kan följa.
Han är också skaparen av America's Next Prima Ballerina.
Programmet som Reina skulle vara värd i
tills hon övergav avtalet och det kostade honom en förmögenhet.
Jag förstår inte varför
jag inte skulle ta en sån förlust med jämnmod.
Ser du vad jag gjorde där? "Med jämnmod."
Du måste känna till att Reina Markova mördades igår kväll.
Ja, jag har hört det.
Stort hurra.
För en potentiell, kallblodig mördare
är du ganska uppenbar.
Jag tycker inte att Reina var så professionell.
Varför anställde du henne då?
Låt oss säga att jag var...
Pressad till samarbete.
Av vem?
Har inte du med att göra.
Jag är en upptagen man.
Så om ni inte tänker åtala mig för nåt, så är vi klara.
Jag har en fråga till.
Anteckna, inspektören.
Här är nåt jag kan göra som andra,
som rimmar på shmierce, inte kan.
Säg mig,
vad är det du verkligen önskar?
- Jag önskar... - Ja?
Att bilolyckan aldrig hade hänt.
För att den krossade ditt ben?
Nej.
För att den inte krossade mitt ben.
Okej.
Vill du förklara?
Alla tror att olyckan förstörde min karriär.
Sanningen är
att den gjorde min karriär.
Jag byggde mitt varumärke på att jag kan överkomma vad som helst.
Jag går omkring med en protes
varje dag,
som döljer mitt riktiga ben.
Polypropylen.
Var det därför Reina lämnade programmet? Hon fick reda på att du var falsk.
Nej, hon slutade för att jag anklagade henne för att utpressa mig.
Jag fick ett mejl med en film som avslöjade mig
med två fungerande ben.
Det stod att om jag gav Reina ett jobb, så skulle filmen försvinna.
- Men hon skickade inte den. - Tydligen inte.
Trots att den skickades från hennes mejladress,
för när jag konfronterade henne blev hon ursinnig.
Sa att hon inte behövde allmosor och sa upp sig på fläcken.
Men om det inte var hon som utpressade dig, vem var det?
- Ingen aning. - Okej.
Bäst att du talar sanning.
Vad gör du här, Charlotte?
Är det inte uppenbart?
Jag är en hemsk person
som har levt ett hemskt liv.
Så jag förbereder mig för förbannelsen.
På ett trestjärnigt hotell.
Det är vad jag förtjänar.
Det är dags att nyktra till sig.
Jag behöver din hjälp med ett juridiskt problem.
Vill du inte fråga nån som är mindre fördömd?
Jag tror inte det. Jag måste hitta ett sätt
att bevisa att kommissarie Pierce
är brottslingen känd som Sinnerman.
Vad sa du?
Kommissarie Pierce
har levt ett dubbelliv
ett bra tag nu.
Jag måste bevisa det.
Och sen måste jag få honom ur bilden
så att Lucifer kan vara tillsammans med Chloe.
Jag behöver lite mer information.
För mycket länge sen
gav Gud mig uppdraget att välsigna ett par med ett mirakelbarn.
Det barnet
blev Chloe Decker.
Och som det verkar
placerades hon på jorden
för att träffa Lucifer.
Eftersom Lucifer är min prövning,
måste det vara min sista uppgift att sammanföra dem.
Och efter det
blir jag förhoppningsvis upprättad i Fars ögon.
Låt mig se om jag förstått det här.
Jag hjälper dig.
Jag hjälper till att göra Guds vilja...
På ett sätt, ja.
Och kan det
gottgöra mig i Guds ögon också?
Kanske.
Det duger. Jag är med.
Och jag tror att jag vet hur jag ska börja.
Jag tycker att det var ganska imponerande.
Jag avslöjade en man
och det gav oss en ledtråd.
Det är som om hela världen pekar mot mig idag.
Ja, Lucifer. Mycket imponerande.
Tyvärr, förrän cyberavdelningen spårar upp utpressningsmejlet
har vi inget mer att göra ikväll.
Nonsens, kvällen är ung. Varför inte
åka på en åktur?
På en åktur? Är vi 80 år? Varför skulle vi åka på en åktur?
Överraskning.
Jag menar, det är inte blommor
men den gör noll till hundra på, tja, snabbt.
Har du köpt en bil åt mig?
Tror du att det här är en tävling?
Så klart det är, om det inte är plågsamt uppenbart.
Allt Pierce kan göra, kan jag göra bättre.
Det handlar inte om saker.
Tack ändå.
God morgon.
God morgon?
Sist jag kollade hade du flyttat ut?
Det är dags att be om förlåtelse.
Jag är här för att förtjäna min plats här.
Jaså? Och hur tänker du göra det?
Jag försökte tänka på nåt trevligt.
Men det är inte min starka sida.
Men sen hörde jag att du och Pierce hade gjort slut.
Så jag tänkte att han hade sårat dig.
Jag kanske borde såra honom tillbaka.
Tack, men nej. Jag menar,
åtminstone inte ännu.
Män är så förvirrande.
Ja, de är dumma. Riktigt dumma.
Vad hände?
Tja...
den ena stunden är allt med Marcus bra.
Och i nästa gör han slut.
Och nu gör han alla möjliga
riktigt gulliga saker, för att vinna tillbaka mig.
Och det verkar riktigt fint,
men jag vet inte om jag kan lita på det.
Jag vet inte. Hur vet man om man kan lita på nån?
Det är enkelt. Jag kan inte.
Folk sviker en alltid.
Vet du vad jag litar på? Smärta.
Jag måste erkänna att Pierce känner mycket av det.
Va? Hur vet du det?
Jag kanske redan varit hem till honom och gett honom på käften,
innan det slog mig att jag nog borde
ha bett om lov.
- Maze. - Men jag...
Jag stoppade mig själv.
Pierce försökte
visa upp sin modiga sida.
Men han hade ont.
Hej, mamma. Vad blir det till fruk...
Hej.
Det kommer att ta lite tid.
Hej, Dan, hur är det?
Cyberavdelningen hörde av sig.
Utpressningsmejlet som Miles fick
kom från en lägenhet registrerad på en William Sterling.
Ordförande i styrelsen i LA West ballet,
välkänd kirurg, gift, två barn.
Varför skulle han försöka ge Reina ett nytt jobb?
Han kanske försökte ge företaget lite press?
Vad är adressen?
- Lucifer? - God morgon. Varsågod.
- Kom in. - Vad gör du här?
Jag insåg att du hade rätt.
Det handlar inte om vilka saker jag kan ge dig. Utan om vad jag gör.
Så jag beslöt att göra nåt med fallet.
Och hjälpa dig lite.
Vilket är motsatsen till vad Pierce gör.
Vars jobb är att ge dig saker att göra.
- Var är Sterling? - Inte här.
Vilket är bekvämt, eftersom det ger mig tid att lära mig några saker
om vår något rubbade misstänkte.
Har du brutit dig in här?
Inspektören,
jag är besviken över att du tror det.
Tror du mig om jag säger
att en attraktiv granne med nyckel släppte in mig?
Tyvärr, ja.
Utmärkt. Då går vi vidare.
Jag har kommit till slutsatsen
att vi är inne i en läskig stalkers lya.
Bevismaterial: Foton av Sterling med Reina.
Tydligt fotoshoppade.
Vissa av hennes underkläder.
Jag vill inte veta hur han fick tag i dem.
Och för den stora finalen
ett altare fullt av Reinas gamla dräkter.
Han gillar nog lukten av hennes gamla svett.
- Äckligt. - Lucifer, jag tror...
Sterling är en kärlekskrank besatt som ville se Reinas stjärna stiga.
Ja, jag också.
Men hans gåva, ett nytt jobb, bemöttes inte så snällt, så han...
Jag har dig, pervo.
Ser du, inspektören,
handling, inte saker.
Släpp honom. Han är ingen stalker.
Han och Reina hade en affär.
Stämmer inte det, mr Sterling?
Jag har aldrig träffat nån som hon.
Hon var mitt livs kärlek.
Du menar din tisdagseftermiddag
och ibland lördagsmorgonkärlek?
Du är gift och har barn, eller hur?
Man får inte alltid välja vem man blir kär i.
Var det därför som du utpressade Miles Drucker?
För att visa Reina hur mycket du brydde dig?
Jag vet inte vad du pratar om.
Det finns en utpressningsfilm
som skickades från Reinas mejlkonto
från den här fysiska adressen.
Det var därför Miles anlitade henne. När hon fick veta det slutade hon.
Konfronterade hon dig?
För det kan vara ganska avskräckande
när nån inte uppskattar ens gåvor.
Du kanske tappade humöret.
Det är absurt.
Jag brydde mig inte om vem Reina jobbade med.
Jag skulle inte skada henne för det.
Men om du inte skickade mejlet. Vem var det då?
Jag vet inte.
Nån kanske tog sig in på hennes dator.
- Är det hennes dator? - Ja.
Vem mer känner till den här platsen?
Ingen trodde jag.
Jag antar att jag hade fel.
Vi behöver ta med datorn.
Jag kan inte fatta hur bra det här går.
Jag menar att se Pierce som hälare.
Vem trodde att LAPD kunde vara så hjälpsamt?
LAPD hjälpte inte oss med det här.
Jag bytte in en tjänst och hackade Pierces mobil.
Charlotte,
om jag ville bryta mot lagen, hade jag inte gått till åklagaren.
Och om jag inte tagit några genvägar
skulle vi inte vara här lika snabbt, eller effektivt...
Vem bryr sig. Vi jobbar för Gud nu.
Jag måste hålla med om att resultaten är bra.
Okej, jag tror vi har vad vi behöver.
Inte precis.
Jag är rädd att allt du har är några bilder på ett kuvert.
Om vi vill avslöja Pierce måste vi få veta vad som finns i det.
Skit.
Han är på väg. Eller kanske vi kan...
Ursäkta. Men jag måste låna din motorcykel.
Ingen fara. Det är för Gud.
Vem är du? Varför förföljer du mig?
Jag sa: "Vem är du?"
Miss Richards.
- Varför... - Följer jag dig?
Det verkar som om det här går emot
mitt bättre vetande.
- Jag förstår inte. - Det är komplicerat.
Du förstår,
när jag hörde att du och Chloe gjort slut,
började jag tänka på dig.
Jag vet hur svårt det är att vara fast på en mörk plats.
För att komma ut är ibland allt som krävs den rätta personen.
Vi har ju trots allt...
Vi har båda behov.
En annan gång.
Jag skulle vara den lyckligaste killen i världen.
Men jag älskar Chloe.
Jag är ledsen.
Jag vet att vi visste vad som fanns på filmen,
men att faktiskt få se Miles falska fejkben?
- Så mycket äckligare. - Bra.
Han är pinsam både för dansen och proteser.
Vi hade tur att cyberavdelningen kunde ta fram det här
från Reinas dator.
Finns det nåt sätt att se vem som filmat den?
Ingenting. Ingen röst, inte ens en hostning.
Den som gjorde det här var försiktig.
Ja, vi väntar ännu på DNA-resultaten
från datorns tangentbord,
men om mördaren hade handskar har vi ingen tur.
Det är Pierce.
Nån måste trycka på ignorera.
Jag svarar.
- Hej, Pierce, vad är det? - Chloe, hej.
Jag förstår att citronkakan och blommorna inte räcker.
Jag tror att jag kommit på ett sätt att visa att du kan lita på mig.
Kan du komma hit på middag ikväll? Klockan åtta?
- Jag vet inte. - Chloe, snälla.
Om du inte vill träffa mig efter det,
lovar jag att jag aldrig stör dig igen.
Bara kom hit. Du måste ju äta.
Okej. Jag kan komma på middag.
Bra. Då ses vi.
Jag kunde inte hjälpa att råka höra en del av samtalet.
Och jag förstår att du känner dig kluven.
Men innan du bestämmer dig för Pierce,
vill jag få en chans att säga nåt.
Okej. Varsågod.
Okej. Jag...
Kan vi göra det här privat istället?
Hos mig, om en timme.
Okej.
Underbart.
Inspektören!
Tack för att du kom.
Jag trodde du ville säga nåt.
Och jag ska snart förklara.
Men varsågod och sitt.
Jag hoppas du gillar Chateaubriand.
Lucifer, vad är det här?
Det är för att hjälpa dig
fatta ett lämpligt beslut om din framtid.
Och vågar jag säga,
vår framtid.
Vi har gått igenom mycket.
Nu när vi två är ensamma
framför den här vackra måltiden i den romantiska inramningen,
kan jag äntligen
ställa dig frågan som jag tog dig hit för att besvara.
Och jag hoppas
att du kan svara uppriktigt.
Är inte det här bättre än vad Pierce kunde göra?
Gjorde du allt det här
för att vara bättre än Pierce?
Det är imponerande, jag vet.
Inspektören.
Det där är väl inte glädjetårar?
Varför gör du så här mot mig?
För att bevisa att du inte borde vara med Pierce.
Varför bryr du dig om vem jag är med?
För att. Han...
Han förtjänar inte dig.
Vem förtjänar mig då?
Nån.
Nån som är bättre?
Du kan inte få båda.
Inspektören.
- Hej, Dan, vad är det? - Vi har en ledtråd.
DNA på datorn kom tillbaka negativt.
Så vi beslöt att titta på den läskiga filmen igen.
Men då såg vi det.
Gömd i fönstrets reflektion.
Det ser ut som en tredimensionell bild.
- Vet du... - Vad såg ni?
Vi skickar över den förbättrade bilden.
Känner du igen kostymen?
Vi vet att Miguel ligger bakom filmen,
men jag förstår inte varför.
Varför riskerade han allt bara för att bli av med Reina?
Är det inte uppenbart? Han ville vara med henne.
Varför gjorde du det?
Varför måste du ta Reina ifrån mig?
Svara, varför dödade du Reina?
- Släpp vapnet. - Du hade ingen rätt.
Du hade ingen rätt!
Vänta.
Förstår du inte? Han ville inte döda Reina.
Lucifer, backa undan.
Han försökte med allt för att få henne ur vägen.
Alla de gånger du kom för att hämta henne.
Hon var din vän.
Hur kunde du skada henne?
Jag trodde han brydde sig om henne.
Ja, men hon var också ett hinder för att Miguel skulle få den han älskade.
Amber.
Varför döda Reina?
För att hon fick veta att jag utpressade Miles.
Hon skulle ha fått mig avskedad.
Och då skulle han inte ens få jobba på samma företag som Amber.
Varför sa du inte bara vad du kände till Amber,
sanningen?
För att jag var rädd.
Rädd att hon inte skulle älska dig.
Men det gör jag.
Jag har känslor för dig, Miguel.
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Att tro
att du kunde ha fått allt du ville ha.
Du behövde bara säga till Amber vad du kände.
Men du förstörde det.
Och det gjorde jag också.
Det måste finnas här.
Jag har det.
Är det tomt?
Jag förstår inte.
Visste han om oss?
Förstörde han det som fanns i det?
Han kanske tog det med sig.
Förlåt, Charlotte. Vi gjorde allt vi kunde.
Vi kom för sent.
Var inte löjlig.
Om jag trodde på "för sent",
så skulle jag inte göra det här.
Vi ska inte ge upp.
Man ger inte upp när man gör Guds verk.
Jag är så ledsen.
Ända sen du lämnade min mottagning
har jag kämpat med min roll som din terapeut
och min oro över dig som en vän.
Vänskapen vann.
Men det verkar vara för sent.
Jag har verkligen ställt till det den här gången.
Jag är lika dålig som mördaren.
Herregud. Dödade du Pierce?
Nej.
Men jag försökte med allt
för att få den kärlekskranke tidigare odödlige ur bilden.
När allt jag borde ha gjort var att säga åt inspektören hur jag kände.
Hur jag verkligen känner.
Varför gör du inte det då?
Jag kan inte.
Vad är du rädd för?
Först var det ditt djävulsansikte.
Vad är det nu? Får inte Chloe se att du har vingar?
- Vem bryr sig? - Jag.
- Jag bryr mig. - Varför?
För att hon inte har ett val.
Inte jag heller.
Allt är en del av hans plan att leka med oss och få oss att dansa
- för hans höga nöjes skull. - Det är en ursäkt.
Förstår du inte?
Du gör samma sak som han nu.
- Va? - Genom att inte säga sanningen till Chloe
tar du bort hennes valmöjligheter.
Nej, det är annorlunda.
Sanningen är
att ingen vet vad din far är ansvarig för.
Vi gissar allihop.
Till och med du.
Men vet du vad han inte kan kontrollera?
Vad du gör
i den här stunden, just nu.
Så jag frågar dig,
djävulen,
vad är det du önskar dig?
Jag vill att hon ska välja mig.
Säg det till henne.
Ja.
Förlåt att jag kommer förbi. Men när du inte kom till middagen...
Nej, förlåt.
Det här fallet har, du vet, varit...
Det är okej.
Jag kan säga vad jag vill säga, här och nu.
Okej.
I dagar har jag tänkt på hur fel jag gjorde.
Jag har funderat på hur jag kan gottgöra det.
När man hittar personen som ger livet mening,
då spelar inget annat nån roll.
Okej.
Jag vet att du inte litar på mig. Jag vet att jag gjort misstag.
Jag har gjort misstag i en evighet.
Men låt mig tillbringa resten av mina dagar
med att gottgöra dig.
Va? Vad gör du?
Chloe Decker, vill du gifta dig med mig?
Ja.
Översatt av: Ulrika Lindfors-Davis