- Var är mina pengar? - Jag har dem inte! Jag har förlorat dem!
Vad menar du med det?
- Var är de? - Vad ska jag säga?
- Vad vill du att jag ska göra? - Larmcentralen. Vad har hänt?
Det är folk som strider i mitt hem.
Kevin! Kevin, sluta!
- God morgon, Decker. - God morgon, Pierce.
Har du sett bevisrummet?
Nej.
Oj. Vilket fint rum.
Och jag...
Kör hårt, Decker.
Se där.
Det är alltid trevligt att börja dagen nos mot nos, eller hur?
På tal om det, du anar inte vad som hände mig
- igår kväll. - Vad då?
- Jag vaknade ensam. - Och?
Det är lustigt, för det brukar jag inte göra.
Jag brukar ha kvinnor där, eller män, eller båda, för sex.
Okej.
Kommer han att följa dig nu?
För han förstör våra samtal.
Absolut inte. Pierce och jag kom bara...
Körde tillsammans bara den här gången.
- En gång. - Ja.
Tydligen kommer offret från en välkänd familj.
Kostymnissarna i centrum vill att jag håller dem underrättade.
Ingen fara. Jag ska inte störa i utredningen,
eller ert "drömlag".
Om du ursäktar mig...
Okej. Ska vi?
- Du har "DNA" på skjortan. - Va?
Konstigt. Det...
Hej, Ella. Hur är det?
Säg det du, player.
Så, död kille...
- Det måste finnas ett ID. - Just det.
Här ligger Kevin Winstead från den familjen, 34 år.
"Den familjen"?
Den välbärgade fastighetsfamiljen från New York.
Varför blir han mördad i ett så dåligt grannskap?
Tydligen hyrde han ett rum här. Inte säker på varför.
Men Kevin var tydligen det svarta fåret i Winstead-klanen.
Heroinmissbruk.
Men om man ser på de här läkta ärren,
verkar det som om Kevin tagit sig ur missbruket.
- Det är inte lätt. - Och tydligen var det slöseri med tiden.
- Vad är dödsorsaken? - Skottskada i bröstet.
Skjuten under ett inbrott?
Kanske, men mördaren stal inget.
Han blev avbruten av husägaren.
Den stackars pojken. Han verkade trevlig.
Varför berättar du inte vad som hände?
Jag sov och hörde glas krossas.
Så jag gick ner för att se vad det var. Då hörde jag ett gräl.
- Vad grälade de om? - Deras röster var dämpade,
men jag hörde nån säga: "Kevin, sluta!"
Så inkräktaren kände offret.
En tidigare heroinmissbrukare hade skamliga vänner. Chockerande.
- Fick du syn på honom? - Han bar en mask.
Jag skulle ha varit död om inte Gud skickat en ängel för att skydda mig.
Va?
Så det var nån annan i huset?
Inte en annan person. En ängel räddade mig.
Den flög in här och jagade ut den onde mannen.
Jag är ledsen.
Det enda mina syskon skulle jaga bort är en trevlig stund.
Jag har bevis.
Ängeln, han tog en av mina figuriner.
- Gabriel. - Jaha.
Försök låna honom pengar, så ändrar du dig snart.
Mrs Hernandez, följ med till sjukhuset för en koll.
- Tack. - Ja.
Nu gör vi en bakgrundskoll på Kevin.
Vi hör om han hade problem med nån.
Håll utkik efter det änglalika vittnet.
Det kanske var en av dina bröder.
Seriöst, är det en av dina bröder?
Löjligt. Min far skickar inte ner mina syskon
för att ingripa i ett litet rån i Pacoima.
Han skickar dem bara för att trakassera mig, och på tal om det...
Hej.
Jag är här. Vad var så viktigt?
Jag tror att vi har gjort ett misstag.
När vi avslöjade gudomligheten för Charlotte Richards.
"Vi"? Det var din idé.
Men nu har jag ångrat mig. Tänk om hon berättar?
Du har rätt.
För då kan den personen berätta för nån annan,
som säger det till nån,
och det kan leda till att absolut ingenting händer,
för ingen kommer att tro på henne.
Okej, du kanske inte bryr dig
men konceptet gudomlighet är för mycket för människorna att hantera.
Vi vet inte vad hon gör nu när hon vet.
Och jag bryr mig inte. Du har rätt.
En fråga, broder.
Du råkar inte veta om nån av våra syskon är i stan?
Inte som jag känner till.
- Hurså? - Det är nog ingenting.
Bara en gammal kvinna i ett anspråkslöst hus
som sa att en ängel bröt sig in, räddade hennes liv,
och stal en av hennes fula figuriner.
Allt det för en vanlig människa.
Ja.
Det måste ha varit en mycket uttråkad, eller förvirrad ängel.
Det måste finnas en rimlig förklaring.
Och du minns inte hur figurinen hamnade i ditt sovrum?
Nej. Kanske en present från inflyttningsfesten.
Eller en sexleksak.
Eller en inflyttningspresent-sexleksak. Jag bara...
Och den är identisk med den som saknas från kvinnans hus?
Ja, men det måste vara ett sammanträffande.
Du har klagat på konstiga drömmar på sista tiden.
Inklusive en där du inte kunde kontrollera dina vingar.
Jag drömde också att jag var kung över centaurfolket.
Men jag tänker inte börja ha hästskor.
Det har förekommit att folk gått i sömnen
när de haft problem med att hantera plågsamma situationer.
Eller inte tagit itu med dem.
Är det möjligt att det är nåt som du inte tar tag i
och därför "flyger i sömnen"?
Det är absurt. Vad i hela världen skulle jag inte ha tagit tag i?
Jag vet inte. Chloe och Pierce, kanske.
Du kanske inte är så okej med deras förhållande som du tror.
Jag är ingen idiot, doktorn.
Så klart att jag inte gillar dem tillsammans.
Men jag är ingen 16-åring som gråter i mitt rum,
och lyssnar på Adele.
Och jag är definitivt inte den där ängeln.
Och jag vet hur jag ska bevisa det.
- Det här var skönt. - Det var...
Skit!
Inte i närheten av vad jag trodde du skulle säga.
- Nej. Klockan. Vi måste gå. - Va? Varför?
Trixie kommer hem när som helst.
Och du vill inte att hon ska se mig här?
Du är den första jag dejtat sen Dan.
Jag har inte presenterat nån för Trixie.
Och jag vill inte göra det förrän jag är säker.
Det är inte det att jag inte är säker.
Jag vill bara vara redo och jag vill veta. Förstår du?
Jag borde kanske inte ha sagt det där.
Vad är problemet?
Snabbt eller långsamt så är jag med.
Om du inte listat ut det, Chloe, så är jag med... Jag gillar dig.
Förlåt.
- Det är Lucifer. - Så klart det är.
Måste gå.
Bra, du är här. Vi måste hitta mördaren.
Är det det superviktiga
som du sa att du måste prata med mig om?
Ja. För det här fallet är av största vikt för mig nu.
Jaså? Varför det?
För, av den minimala möjligheten
att den galna tanten faktiskt såg en ängel,
måste jag bevisa att den ängeln inte var jag.
Jag tror jag kan hjälpa dig med det. Det var inte du.
Jag är säker på att du har rätt.
Och när mördaren bekräftas, blir jag en lycklig djävul.
Kom igen. Skynda på. Vad har vi?
För två dagar sen skrevs Kevin ut från en högklassig rehabilitering.
Sunrise Sands.
Och enligt händelserapporten
hamnade han i ett våldsamt slagsmål
med en annan boende, strax innan han åkte.
En kille som heter Phil Goldstein.
Kom. Jag kör.
Jag förstår inte varför människor slösar så mycket tid på att stå emot önskningar.
Ett rehabiliteringscenter för droger och sex?
Mr Goldstein, kriminalpolis Chloe Decker, L.A.P.D.
Vi vill ställa några frågor om Kevin Winstead.
Svaret är ja. Han är en skitstövel.
Visste du att han blivit mördad?
Nej. Men det är trevligt att få goda nyheter som omväxling.
Receptionen säger att du var borta några timmar förra natten,
under tiden för mordet på Kevin.
Så vill du berätta var du var?
Jag var ute och körde. Vi är inte fångar här.
Kan nån bekräfta det?
Om att producera nio kriminalserier har lärt mig nåt,
så är det att jag inte behöver säga ett skit utan en advokat.
Om ni ursäktar mig, medan jag går och skiter.
Vad gör du? Sluta!
Phil, jag har fått nog av din skit.
Jag vet att du dödade Kevin Winstead.
Och att en ängel avbröt din flykt.
- Så säg mig. Hur såg han ut? - Lucifer.
Vad i helvete pratar du om?
Liknade han mig?
- Lucifer, sluta. - Jag dödade inte Kevin.
Men ni bråkade, eller hur?
Det var bara för att Kevin tog den här rehabgrejen på stort allvar.
För resten av oss är det en dimridå.
För att slippa våra fruar och jobb.
Men Kevin kunde inte vara tyst
om att bli ren och få tillbaka sin familj.
Han gjorde mig galen. Så jag gav honom på nyllet.
Få tillbaka hans familj?
Hans föräldrar är döda och han var inte gift.
Jag vet inget om det.
- Var var du i natt? - Svara henne.
Med horor.
Det är därför jag är här.
Jag är sexberoende.
Det är enligt ett domstolsbeslut. Och ni vet,
två steg fram, ett tillbaka, okej?
Vad handlade det om?
- Det är ingenting. - Det var inte ingenting. Berätta.
Jag har bara inte sovit så bra.
Men glöm det. Vad gör vi nu?
Du ska ta eftermiddagen ledig. Vila dig.
Jag vill hellre hitta mördaren.
Det var inget förslag, Lucifer.
Jag ska tillbringa resten av dagen med att gå igenom Kevins akt,
försöka ta reda på vilka hans familj är.
Vi vet nog inget mer förrän imorgon.
- Imorgon? - Åk hem. Du är trött.
Okej då. Men bara om jag får låna de här.
Jag lovar att ge dem tillbaka.
Snälla gör inte det.
Luci. Lucifer.
Vakna.
Ta inte illa upp. Men på listan av det
jag vill vakna upp till, hamnar ditt ansikte nånstans efter
ett hästhuvud och Coldplay-biljetter.
Jag kom för att visa dig det här.
SAN BERNARDINOS ÄNGEL RÄDDAR FAMILJ FRÅN BRAND
"San Bernardinos ängel"?
Jag trodde att ett av våra syskon var i stan.
Men det verkar som om...
Jag är ängeln.
"Vittnen säger att en okänd hjälpare verkade ha vingar
och flög tillbaka..."
Det här är löjligt. Det kan inte vara jag.
Kan det?
Se dig omkring. Se på dina händer.
Jag tror att det är du. Och jag tror att det är mitt fel.
På vilket sätt kan det vara ditt fel?
Jag fick dig att visa vingarna för Charlotte,
avslöja gudomligheten och nu straffar Far oss för det.
Att Far får mig att göra änglalika handlingar är en gudomlig spark i baken.
Mitt straff är säkert på väg.
Och vem vet i vilken form det kommer.
Var inte löjlig.
Du eller jag straffas inte för Charlotte Richards.
Precis som jag inte straffades för att avslöja mig för Linda.
Hur förklarar du då allt det här?
Det är uppenbart, eller hur? Det är bara mer manipulering.
Det är möjligt att det var pappas plan hela tiden.
Först får han mig att likna en ängel.
Och sen tvingar han mig att vara en i sömnen.
Jag vet inte, Luci.
Om att jobba med inspektören har lärt mig nåt,
är det att jag behöver bevis.
Bara mördaren kan med säkerhet säga om det var jag.
Så nu ska jag jobba.
- Jag borde nog duscha först. - Ja.
Jag fixar lite hämtmat, för att vara med dig är desserten.
Det är en dejt. Kan inte bärga mig.
Hashtag: dör av gullighet.
Hur länge har du stått där?
Tillräckligt länge för att höra hur gulligt det var.
Det låter som om det går bra.
- Ja, men... - Det finns ett "men".
Jag tror att hon håller tillbaka.
Hon har inte sagt de magiska orden.
- "De magiska orden"? - Du vet...
De tre små orden...
Rimmar på "fag-pälsar-fej".
Hon har inte sagt dem än.
Du och jag är likadana.
Klippan som folk krossar sig mot.
Och vet du vad som händer med klippor som oss?
När vi faller, faller vi hårt.
Det är ganska läskigt.
Men ingen fara.
När tiden är rätt kommer hon att säga det.
Och när hon äntligen gör det,
kommer allt att förändras.
Jag räknar med det.
Din gryta smakar trafikdödade djur.
Och du, sluta berätta om dina barn,
för ingen bryr sig.
- Sally. - Charlotte.
Det är inte kläderna som får dig att se fet ut, det är fettet.
Ja. Och du...
Du är rätt bra, faktiskt.
Tack?
Och du...
Du följer med mig.
Okej.
Mrs Bell, här en en kopia av din sons födelsecertifikat.
Det står att Kevin Winstead är pappan.
Kevin och jag dejtade många år sen.
Vi skulle gifta oss när jag blev gravid med Jackson.
Men jag avstyrde det i sista minuten.
- Jackson, sluta! - Nej.
- Älskling, vad gör du? - Vänta.
- Bort från golvet. - Jag fixar det.
Och folk väljer att föröka sig.
Jag är rädd att min son har Kevins humör.
Men det är du som finns i brottsregistret?
Jag tog droger med Kevin. Jag är inte stolt över det.
Jaha, drogerna gjorde dig vild.
Det var därför jag sluta med dem.
Men Kevin gillade att bli hög mer än han älskade mig.
Vår relation blev giftig, så jag lämnade honom.
Och när var sista gången du pratade med Kevin?
Det har gått år.
För det står här på samtalslistan
att han ringde för tre månader sen.
Han ringde ibland och bad om pengar, till droger.
När jag såg hans namn på mobilen
brukade jag ge den till Jeremy.
Och nämnde Kevin att han hade problem med nån,
en langare, kanske?
Sist sa han att han var skyldig nån mycket pengar.
Jag frågade inte vem.
Jag säger inte att det var bortslösad tid, men det var det.
Och då sa jag:
"Du kan stoppa den rapporten i den runda filen under din morgonrock."
Det betyder hans rumpa.
Är du inte orolig över vad de tycker?
Jag fick nyligen en stor uppenbarelse
och den har helt förändrat mitt perspektiv på allt.
Det är befriande. En runda till.
Nej. Nej, tack. Jag borde gå.
Lugn, du lever bara en gång.
Eller två gånger, i mitt fall.
Jag vill gärna,
men om jag går tillbaka till jobbet och är full,
- får jag stora problem. - Jag ordnar det.
Jag lägger ett ord för dig hos den högste.
- Pierce? - Nej, tänk högre.
- Polismästaren? - Om du läser bakifrån, D-U-G.
Jag älskar hur konstig du är.
Men jag borde gå.
Eller så kan du gå in i skrubben och ta av alla kläder.
Jag ska fräscha upp mig, träffar dig där inne
och gör detsamma.
Det är ingen bra idé.
Kom in.
Vad gör du här inne?
Jag...
Jag ringer polisen.
Nej. Nej, gör inte det. Snälla, inte det.
Jag är polisen. Om jag bara får...
Där.
Jag förstår inte.
Varför tar det så lång tid att hitta Kevins drogkontakter
på din datorgrej?
Det är lättare sagt än gjort.
Men mannen är en skurk.
Han måste ha gripits tusentals gånger.
Rika familjer handlar bara om yta.
Och de har tagit hand om Kevins möte med rättvisan
sen han var tonåring.
Men att få en träff kan ta lite tid.
Så varför åker du inte hem, sover lite och...
- Jag kan inte. - Varför det?
För om jag är San Bernardinos ängel
och somnar, kanske jag gör det igen.
Sov inte då.
Det är en utmärkt plan.
Jag ska aldrig sova igen.
Perfekt! Hårdare! Igen!
Kom igen!
Lägg första lagret på...
Två händer...
Och nu kommer asätarna in...
Bones, titta här. Gift, eller hur?
Varför bryr du dig om min relation med min far, Booth?
Jag är glad att du ringde,
men det kommer att ta tid.
- Jag är ännu upprörd och Trixie också. - Jag vet.
Jag kan ta det i den takt du behöver.
Fort eller långsamt.
Vad som krävs.
Vänta, vad sa du?
Fort eller långsamt, hurså?
Det var inget. Det påminner mig om nåt nån annan sa.
Om du åker till denne någon
visar det hur mycket du bryr dig.
Det var otroligt insiktsfullt.
Jag lärde mig det av sex.
Det var mer likt dig. Tack, Maze.
Jag fick ditt sms.
- Var har du varit hela veckan? - Har det gått en vecka?
Ja.
- Mår du bra? - Javisst, bara bra.
Jobbig natt. Juicedetox. Vad har vi, Booth?
- "Booth"? - Ja, FBI-agenten på Bones.
- Tv-programmet? - Såg alla 12 säsonger.
Det är fängslande. Det är som att se en dokumentär om oss.
Du är ju Booth och jag är Bones.
- Naturligtvis. - Kevins obduktionsrapport.
Bra. Jag har funderat.
Det var kanske en liten intryckning av nackbenet,
eller små frakturer på lårbenet.
Det finns 206 ben i människokroppen.
De är alla en ledtråd, ibland dubbelt upp.
Och coccyx är inte som det låter...
Ingen coccyx.
Det jag hittade var övervakningsvideon
då Kevin greps för innehav för några månader sen.
Vad bra.
Vem är hans drumliga sparringpartner?
Matt Kessman, enligt arrestrapporten.
Kevins langare?
Jag gissar det. Jag pratade med Kessmans rumskompis.
Han sa att han gjorde ett jobb på Vito Hotel nu.
- Så... - Om vi skyndar oss
- tar vi honom på bar gärning. - Ja.
Vi kan utnyttja det för att få honom att prata om mordet.
Sätt fart, Boothy.
Ursäkta. Får jag er uppmärksamhet?
Ursäkta.
På akuten...
Det är Mike Kessman.
...fixar jag folks hjärtan med en skalpell.
Vissa säger att det är ett mirakel.
Det riktiga miraklet här är hur Sheila fixade Kirbys hjärta.
En applåd för det lyckliga paret. Skål.
Det är konstigt att en hjärtkirurg har en rumskompis.
Och att han står i en gränd med en missbrukare.
Jag har sett honom förut.
Va? Var då?
Han är mördaren. Jag är säker.
- Va? - Ja.
Sluta med det du gör. L.A.P.D.
Säg mig, din mordiska langare, var det jag?
Langare? Jag är hjärtkirurg.
Försök inte ljuga för mig. Jag vet att du mördade Kevin Winstead.
Och jag vet att du dödade praktikanten på sjukhuset.
Brände hennes kropp.
Bara hennes kranium fanns kvar i den rykande askhögen.
Lucifer.
Pratar du om ett avsnitt av Bones?
Ja. Jag antar att jag gör det.
Ja, avsnitt 306. "Praktikanten i förbränningsugnen."
- Ja, du var duktig. - Tack.
- Det var en enkel roll. - Jag trodde du var hjärtkirurg.
Det här är mitt fel.
Jag har inte så många vänner.
Inga vänner.
Så jag anlitade Matt att vara min bestman.
Få det att verka som jag känner snofsiga personer.
Kan jag gå tillbaka till mitt bröllop nu?
Ja, varsågod.
Du blev gripen i parken för att ha bråkat med Kevin. Varför?
Var han skyldig dig pengar?
Vi bråkade för att han inte ville ta droger med mig.
Det var jobbet jag var anlitad att göra.
Jag förstår inte.
- Var Kevin din langare? - Jag är skådespelare. Det är svåra tider.
Jag anlitades till att vara Kevins vän, precis som brudgummens.
Istället för att hålla bestman-tal
skulle jag se till att han var hög.
Och festa.
Vem anlitade dig till den löjliga charaden?
Ingen aning. Jag fick jobbet genom agenturen.
De heter "Masquerade Inc."
Inbrott ger fem år.
Först måste du fånga mig.
Är du redo att jag dödar dig?
Nej. Och du kan sluta fråga.
Jag säger till när märket är borta.
Men ingen fara. Det sker snart.
Jag har gjort min del. Vad är det vi tänker?
Smärta eller ingen smärta?
Ingen smärta. Jag har haft nog av plågsam död.
Vi låter den sista bli snabb och smärtfri.
Ingen smärta då. Inte för dig i alla fall.
Va?
Det blir Decker som får lida.
Jag måste erkänna, att få henne att falla för dig,
och sen bara försvinna. Grymt.
Och det kommer från en demon.
Respekt.
Jag bryr mig inte om vem jag måste såra.
Bara jag äntligen får dö.
INGEN FAMILJ? INGA VÄNNER? INGA PROBLEM.
"Ingen familj? Inga vänner? Inga problem."
Och för en avgift skickar de skådespelare att föreställa familj eller vänner,
på offentliga tillställningar för skenets skull.
- Det är smart. - Det är läskigt.
Nu vet vi åtminstone
att den som anlitade den extremt begåvade skådespelaren från Bones
kan vara mördaren.
Det står att Masquerades kontor finns i Hollywood.
Jag kör.
Jag får inte ett domstolsbeslut förrän imorgon.
Nej. Det är viktigt att vi åker nu.
Det är viktigt att du sover. Du är tydligt...
Jag kan inte sova!
Jag kan inte sova.
Jag har fått nog.
Du förstår inte. Det är mina vingar. De är tillbaka.
Min far manipulerar mig.
Han får mig att göra saker jag inte vill.
Va? Som att flyga på natten och hjälpa folk som en ängel?
Ja, precis. Det är den enda troliga förklaringen.
Ja, eller så har Linda rätt
och jag förtrycker känslor om dig och Pierce
vilket skulle vara absurt.
Du avskyr att jag är med honom.
Jag bryr mig inte om du är med den fräcka tråkmånsen.
Vi vet båda att det inte är sant.
Men det jag vill veta är varför det stör dig så mycket.
För jag råkar känna honom bättre än du
och man kan inte lita på honom.
Kan du utveckla det?
Okej. Visst, jag gör det.
För du förtjänar att få veta sanningen.
- Okej. - Pierce är inte Pierce.
Han är Kain, från Bibeln.
Och han är odödlig och har levt i eoner.
Allt han bryr sig om är att bli av med den dumma förbannelsen
- som min far lade på honom... - Sluta!
- ...dödade sin bror. - Sluta!
- Du är trött. - Nej, det är jag inte.
- Och du tänker inte... - Det är inte för att jag är trött...
Men eftersom du tog upp det,
låt mig berätta vad jag tycker om Marcus.
Han är en god man som behandlar mig rätt.
Och jag är lycklig, Lucifer.
Allt jag vet är hur jag känner när jag är med honom.
Och, du vet, jag...
Jag...
Vi är klara här.
Sju karat av ren lycka.
Förtjänar inte du att unna dig?
Jag tar det.
Har du tid?
För dig, Amenadiel, alltid.
Gå inte för långt.
Dan ringde. Han är orolig över dig.
Allt är bra. Det är bättre än bra.
Det är perfekt.
Din spartanska livsstil då?
- Vad kan jag säga. Saker förändras. - Varför det?
För när man känner ett par änglar som kan
ta en med till himlen när det blir dags,
är oro slöseri med tiden.
Det är inte så det fungerar.
Vad menar du?
Hör på. Varken Lucifer eller jag
har makten att ta nån till himlen.
Jag har inte mina vingar.
Och Lucifer är inte välkommen.
Det enda som spelar nån roll, är egentligen vem du är.
Det är okej. Ingenting har förändrats.
Förstår du inte att det är problemet.
Genast när jag trodde att jag hade ett gratispass,
en orsak att inte vara god,
återgick jag till mitt gamla sätt.
Till den jag verkligen är.
Det finns inget hopp för mig. Jag kan inte förändra mig.
Jag kommer att hamna i helvetet.
Herregud.
JAG ÄR EN DOTTER SOM SÖKER EN MOR
Mamma, visste du att om du är elak mot mig,
kan jag beställa en ny mamma från webben?
Jaha? Hur ska du betala för det?
Med ditt kreditkort.
Jag har blivit bra på din underskrift.
Det tvivlar jag inte på.
Kom. Vi hämtar pizza och glass på vägen hem.
Han verkar snäll.
Han är snäll.
Vet du, sötnos, efter pappa
har jag inte dejtat nån. Inte seriöst.
Och Marcus och jag
har varit mycket tillsammans.
Och sanningen är att jag gillar honom.
Det är viktigt för mig att det är okej för dig.
Är han orsaken till att du varit så glad?
Jag tror det.
Gillar han chokladtårta?
Jag vet inte. Vi frågar honom.
Okej.
Visst.
Herregud.
Vad är det, mamma?
Det är Jeremy Bell. Mannen vi förhörde.
Hallå?
Är det nån där?
Problem att sova?
Mr Morningstar, vad gör du här?
Det är nog bäst att inte väcka din familj.
Trots att de inte är din familj.
Jag kommer från Masquerade, där en samarbetsvillig anställd
hjälpte mig lösa gåtan.
Så du var en skådespelare?
Vi är i LA. Alla har varit skådespelare.
Inte alla får ett så bekvämt uppdrag, eller hur?
Din så-kallade fru
var orolig att hon inte skulle passa in
efter att hon hade brutit med den värdelösa fadern till hennes barn,
så hon anlitade dig att spela make och far.
Att mörda för att behålla jobbet, det verkar vara lite väl mycket,
- tycker du inte? - Mord? Det är vansinne.
Du måste gå, annars ringer jag polisen.
Bespara mig dina skådespelartalanger,
för jag är inte på humör att höra
en halvdan uppläsning av oskuld
av en medelmåttig skådespelare.
Var det medelmåttigt
som fick Mary att bli kär i mig?
Att Kevin dök upp har äventyrat det.
Ja, jag tänkte inte låta den nollan
ta sig in här igen.
Precis som jag inte tänker låta dig förstöra det heller.
Så synd att du inkräktar.
Vad i helvete?
Snällt av dig att erkänna,
men att försöka döda mig är inte snällt.
Berätta nu vad jag verkligen vill veta.
- Är jag ängeln? - Vilken ängel?
Hindrade jag dig från att döda tanten?
Vad hände den kvällen då du dödade Kevin?
Jag ska berätta.
Efter att jag skjutit honom sprang jag ut och stötte på tanten.
Det fanns ingen annan där.
Hon hamnade i nåt slags religiös trans, så jag stack.
Hon såg en ängel. Var det jag?
Nej, jag... Det var en skugga från figurinerna!
Änglafigurinerna?
Placerade du figurinen i mitt sovrum?
Nej. Jag rörde en av dem.
Så jag tog den. Den hade mina fingeravtryck.
Så jag förstörde den sen, jag svär.
Hur...
Jag försökte bara skydda min familj!
Det var inte din familj att skydda, din patetiska bedragare.
Du stal den från Kevin Winstead.
Och sen distraherade du honom
genom att anlita nån för att fortsätta med festen.
Drev honom till självförstörelse.
Blåste på glöden till hans svaghet,
för att hålla honom ur vägen.
Hur kunde jag vara så blind?
Jeremy Bell, L.A.P.D.
Allt är mitt fel.
Jag dödade Kevin Winstead.
Jag är en patetisk bedragare.
Vad gör du?
- Jag försöker hitta den. - Hitta vadå?
- Din självrespekt? - Änglafigurinen.
Den finns här nånstans.
Jag måste hitta den, så att jag kan övertyga inspektören
om att Pierce inte är den som hon tror.
Jag förstår inte. Förklara.
Jag har listat ut det. Pierce har lurat mig.
Han har lurat mig att tro
att jag gjort goda gärningar i sömnen.
Varför skulle han göra det?
För att... För att hålla mig undan Decker,
så att han kan komma åt henne.
Han måste tro
att hon är nyckeln till att ta bort förbannelsen.
Jag försökte varna henne, men hon ville inte lyssna.
Varför ville hon inte det?
För att hon alltid behöver bevis.
Vilket bättre bevis
än prylen som han använde för att lura mig?
Vänta.
Om du vill att Chloe ska tro dig måste du göra det rätt.
Ta den till Ella och ha henne att göra sin labbgrej.
Ja. Du har rätt.
Men först ska du berätta allt.
Börja från början. Utelämna ingenting.
Det är så svårt att lägga samman allt.
Jag menar... Du skulle inte förstå.
Tack. Det var snällt av dig.
Och det är inte alls likt dig. Varför är du ens här?
Du hjälper honom, eller hur?
"Hjälper honom"?
Det här var min idé.
Efter att Pierce berättade om tanten
som trodde hon såg en ängel, så tog planen form.
Jag placerade figurinen vid din säng.
Jag har ännu ont i nacken efter de falska vingarna
då jag räddade den dumma familjen i San Bernardino.
Du var så nära att vakna häromnatten
efter att jag tog av handbojorna.
Handbojor i sängen, lyckligtvis såg jag det.
Varför gör du så mot mig?
För jag vet det enda som betyder mer för dig än Chloe.
Du. Lättaste sättet att sätta dit dig
är att gå på dina pappaproblem.
"Jag blir inte av med vingarna. Pappa kontrollerar mig."
Du förhalar, eller hur?
Jag måste till inspektören!
Hej. Vad har du?
Tur att du är så söt, för jag avskyr överraskningar.
Kom igen, låt mig se.
För att fira att vi löst ett mord.
Min nästbästa sexpacksfavorit.
Tack.
Och det här.
Själv är jag mer av en key lime pie-kille,
men alla mutor kräver självuppoffring.
Trixie kommer att älska det här.
Det är hennes favorit. Hon är på ett kalas nu.
Födelsedagskalas.
Hon har kanske redan ätit tårta.
Jaha, då kanske vi kan
dela på den imorgon till frukost.
Menar du att jag inte behöver
smyga mig ut på morgonen som en tonåring?
Är du säker?
Jag är säker. Jag är trött på att tassa omkring.
Jag är trött på att oroa mig över hur det här påverkar andra.
För så som jag känner för dig är bara så...
Bli inte mallig, okej?
Vi är båda vuxna och det är inte en stor grej.
Men nu ska jag säga det.
Jag gillar att vara med dig.
Och jag vet varför, för Pierce, jag...
Sluta.
- Jag klarar inte det här. - Vadå?
Vänta, Marcus, bli inte rädd.
Jag vet att det är läskigt, men ibland
måste man ta ett steg i tro.
Har det hänt nåt? Är det nåt jag sagt eller gjort?
För vi kan ta det långsamt.
Jag bara trodde att...
Du gör det här så svårt.
- Vadå? - Det är inte värt det.
Är jag inte värd det?
- Jag måste gå. - Va?
Varför? Varför sårade du henne?
Varför?
För första gången hade jag det. Det fanns där.
Det enda jag nånsin velat.
Det var så nära. Hon behövde bara säga orden.
Men jag kunde inte göra så mot henne.
Jag kunde inte såra henne så.
Du har sårat henne nog. Och nu
ska jag skada dig, din...
Upp med dig! Kom igen!
Gör vad du måste, Lucifer. Jag förtjänar det.
Ditt märke, det är borta.
Översättning: Ulrika Lindfors-Davis