Tidligere på Lucifer...
Hei, løytnant. Skal du noe sted?
Jeg har ordnet en overføring.
Du trenger kanskje ikke å dra.
Som takk for at du passer Trixie,
kan vi kanskje ta en kaffe en dag?
Middag ville vært mer romantisk.
Visste du at Linda og Amenadiel har en greie?
Våre gamle flammer har et forhold.
Jeg bryr meg ikke. Hvorfor skulle du?
Med mindre du fortsatt liker engler.
Nei!
Til å være udødelig,
blør du en del, hva?
Jeg er fortsatt et menneske. Jeg føler smerten
som døden fører med seg.
Sårene leges bare.
Gjør greia di. Spør meg.
Hva er ønsket ditt, Cain?
Å dø.
Jeg skal finne en måte å ende din uendelige lidelse på,
om det er det siste jeg gjør.
Lucifer?
Lucifer!
Hei? Lucifer?
Om det hadde vært lett å drepe meg, hadde jeg vært død allerede.
Da så.
Men har du prøvd...
-En granat ned halsen? -Ja.
Syrebad?
-Gud. Spist av ulver? -Jepp.
Sluppet deg ned på helikopterblader?
Jeg har prøvd å drepe meg selv siden bronsealderen.
Jeg har prøvd alt.
Hoppet til og med ned i en vulkan en gang.
-Overlevde du lavaen? -Ja, det var seks tunge måneder.
Uansett hva jeg gjør, leger jeg igjen.
Som en blåøyd bendelorm.
Så, hvis jeg kutter deg i to, ville det vært to Piercer?
Nei. Bare en side vil leges.
De kaller det for molekylteorien.
Ja, Wolverine-regler. Jeg forstår.
Men det må være en metode som fungerer.
Lucifer, hvorfor bryr du deg så mye om dette?
Fordi faren min forbannet deg til å leve for alltid,
så å drepe deg ville vært en snørrklyse i øynene hans.
Vel, du er jo djevelen. Du må da ha noe
utrolig ondt i ermet.
Mener du...
...noe som dette?
-Takk. -Bare hyggelig.
For den slemmingen ble smidd i flammene i helvete.
Å ja. Demonstål.
Kan til og med drepe meg.
På tide å si ha det til Hollywood, Pierce.
Ha det bra, Lucifer.
Nei, jeg forstår ikke. Hvorfor fungerer ikke dette?
Jeg burde ha visst
at du ikke ville funnet ut av dette.
De gode nyhetene er
at vi har all verdens tid til å gjøre det.
Det er en dårlig nyhet for meg.
-Hei, Dan. -Hei.
Takk.
Føles som jeg har déjà vu. Denne gata ser kjent ut.
Ja, vel, det burde det. Vi tok en kikk på det huset
rett rundt hjørnet, husker du?
-Rett etter at Trixie ble født? -Ja.
Gode skoler, virkelig et trygt nabolag.
Eller ikke.
June Lee, 35. Lokal kjemilærer.
Hun bodde rett rundt kvartalet.
Forstvesen lot sagflismaskinen være her,
og noen tok muligheten.
Har du fått snakket med noen av de lokale ennå?
-Niks. Det får du gjøre. -Ok.
Hallo. Jeg er etterforsker Decker.
Hvem ville gjort noe sånt mot stakkars June?
Vel, jeg håper at dere alle kan hjelpe meg med det.
Hørte eller så noen av dere noe uvanlig i morges?
Jeg hørte at sagflismaskinen var på...
-Jeg visste ikke. -Og kjenner noen av dere
noen som ville skade June?
Nei.
Alle elsket henne.
Hun var veldig aktiv i samfunnet.
Vi tok manikyr og pedikyr sammen.
Beklager.
Takk for hjelpen din, Maze.
Ikke noe problem. Dette gir meg faktisk tid
til å tenke over et lite problem jeg har.
Så, dette er for hva som helst med vinger.
Jeg tar tak i han slik, og så stikker jeg han med kniven min.
-Riktig. -Denne skjønnheten...
-Denne er for hva som helst med horn. -Så bra.
Så jeg fester dem slik,
og så, pang!
Kniv rett i hjerte.
Riktig. Jeg er nødt til å stoppe deg der.
Ender disse kranglene
alltid opp med at du stikker offeret med en kniv?
Mine kniver er laget i helvete.
Hvordan ellers skal jeg drepe en himmelsk skapning?
Pokker. Jeg har allerede stukket ham med en av knivene dine.
Jeg skulle ønske du fortalte meg det
før jeg bar ut alt dette fra kjelleren.
Det er ingenting på jorden, ingenting fra helvete.
Det må være en eller annen måte å drepe ham på.
Decker gjør deg dødelig, ikke sant?
Hvorfor sjekker du ikke hva som skjer der?
Gni litt av det på Pierce.
Epler til appelsiner, Maze. Det som skjer der
er bare er en fæl vits fra far.
Og det er ikke det som skjer med Pierce?
Faren din kan alt om manipulasjon og smutthull.
Ja, kanskje du har rett, Maze.
Kanskje jeg skal finne ut av hva som gjør Pierce sårbar,
komme meg inn i hodet hans.
Ikke med en kraniesag.
Vel, ikke ennå, i hvert fall.
Hvorfor er sofaen min midt på kontoret?
Bra, du er her. Vær så god, sitt.
Hvordan har du det i dag?
Hva gjør du?
Svarer et spørsmål med et annet spørsmål.
Det kalles "unnvikelse".
Og kroppspråket ditt sier meg at du er urolig.
Jeg liker ikke ommøbleringen din.
Det er veldig passiv-aggressivt av deg.
Hvorfor forteller du meg ikke hvordan du føler deg?
Kom deg ut av kontoret mitt.
Bra. Sinne. Det kalles "et gjennombrudd".
Ikke bekymre deg. Dette er et trygt sted.
Hvorfor gjør du dette?
Hvordan skal jeg løse mysteriet om hvordan jeg skal drepe deg,
hvis jeg ikke forstår meg på deg først?
Dine styrker, svakheter,
fordi alle har en svakhet, løytnant.
Du aner ikke hvordan du skal drepe meg.
Dette er tanken.
Jeg er ingen skrikhals eller deler.
Med mindre du har noe saksrelatert,
er vi ferdig med å prate.
Og snu pulten min rundt.
Decker, vær så snill og fortell meg
at du jobber med noe interessant.
Pierce...
Løytnant, du er her ennå.
Betyr det at du har tenkt å bli, eller...
Ja, i hvert fall for nå.
Det er bra!
Det er veldig, veldig bra.
To "veldig"? Virkelig?
Ja, bare fordi...
Jeg står fast i saken, og jeg trenger din hjelp.
Vi har fingeren til sagflismaskin-offeret, og fant et fingeravtrykk.
Og det viser seg at June Lee ikke er June Lee.
Er det en falsk identitet?
Offerets virkelige navn er Sandra Jang, og i følge offentlige dokumenter,
døde hun for tre år siden.
Fascinerende.
Løytnanten har mye erfaring innenfor å forfalske dødsfall.
Det er fordi jeg står under savnede personer i Chicago.
Din erfaring vil komme til nytte her.
Ja, jeg vil også gjerne lære alt om din erfaring.
Så klart.
Hvorfor finner du ikke den originale dødsattesten?
-Det kan være noe der. -Skal bli.
-Jeg vet hva du prøver å gjøre. -Hvis du mener å løse et mysterium,
så ja.
Og med deg og meg på samme sak, sammen,
tar vi to mysterier i en smekk.
Med trykk på "smekk" selvfølgelig.
Så, hvis vi finner ut hvorfor Sandra forfalsket døden sin
for tre år siden, kan det peke oss mot morderen.
Etter min erfaring, folk som forfalsker sin egen død
rømmer fra noe eller noen.
Nemlig. Noe eller noen som skremmer dem,
får dem til å føle seg sårbar.
Noe erfaring om det i ditt eget liv, løytnant.
Sandra var definitivt på rømmen.
Sjekk rullebladet hennes.
Besittelse av narkotika og distribusjon.
For en gjeng kalt Korean Power.
Ikke et typisk gjengmedlem.
Det er fordi hun ikke er et gjengmedlem. Hun er en kjemiker.
Tekniske avdelingen låste opp Sandras laptop,
og fant oppskrifter på syntetiske sammensetninger
alt under navnet "K-pop".
Det er en type musikk, ikke sant?
Å kjære. Stakkars Daniel. Henger så langt etter.
"K-pop" er en type ecstasy.
Det er en av de beste typene.
Vent. Så Sandra solgte ikke for gjengen,
hun lagde for dem.
Jeg lurer på om K-pop fortsatt er på markedet.
Vel, det var det, inntil forrige tirsdag.
Det er vidunderlige saker.
Ja, det får huden din til å føles som en baby-chinchilla.
Og som en nattklubbeier, vet du hvor man kan få tak i noe?
Absolutt.
Jeg vil gjerne vise deg veien,
men du bør ta en fridag for å komme deg.
Jeg skal ikke...
-Du vil skvise en langer. -Greit.
Og arbeide deg oppover i Korean Power,
kanskje du finner morderen.
Det er dusinvis av drap knyttet til den gjengen.
En ecstasy-langer på vei.
Dere to, møt meg på Lux om en time.
-Så klart. -Ikke sant. Daniel?
-Ja? -Du kan bli.
Se, her er en.
En idiot ved navn Ben Simpson,
stakk av i en isbil.
196 centimeter, og angrepet med en blåselampe.
Har ikke dere klovner noe som er utfordrende?
Hva er det?
-Lukter du det? -Axe-kroppsspray.
Hei.
-Kjenner jeg deg? -Pleide.
Jeg er Lucifers venn.
Så vi er venner?
Ikke pokker.
Du var en forferdelig kjerring, og jeg hatet deg.
Vi var dødelige fiender.
Stemmer. Jeg hører det ofte.
Ja, men nå er noe...
...annerledes.
Det er...
...vidunderlig.
Og Herren vet jeg kunne trengt en distraksjon.
Vel, jeg har prøvd å gjøre noen endringer.
Ny start og alt.
Har ikke vært enkelt, men jeg er glad det begynner...
...å synes.
Noe synes, ja.
Du lukter utrolig.
Nøyaktig hva sa du vårt forhold var?
Ikke snakk.
Jeg må få tak i en rømling i en isbil nå,
men jeg vil definitivt...
...komme tilbake.
Hvor er Pierce? Han sa han skulle komme.
Han er sikkert opptatt rundt området.
Og du er redd for at han blir sjekket ut.
Han blir i LA for en stund.
Jeg overtalte han liksom til å bli.
Ikke vær tullete. Den mannen blir på grunn av meg.
Viser seg at vi har litt til felles.
Akkurat.
Tilbake til virkeligheten hvor vi har en sak å løse.
-Hvor er langeren du lovet? -To husets, takk.
Jeg drikker ikke på jobb.
Her. To husets spesial.
Er bartenderen din en doplanger?
Tror du jeg hyret ham kun for magemusklene?
Hvor fikk du K-pop fra?
Jeg får det fra Korean Power.
Beste ecstasyen i byen. Eller pleide å være.
Trist, men sant.
Før hadde man ikke bieffekter, men nå, på morgenen
blir munnen din som Gandhis sandaler.
-Hva endret seg? -Kokken deres.
Gjengen hadde en genial kvinnelig kjemiker,
men jeg hørte hun ble grådig.
-Stjal hun fra Korean Power? -Ja.
Stor, mektig, skummel sjefstype,
og hun rappet det rett foran nesen på ham.
Ganske modig.
-Jeg ville ikke... -Fortsett.
Så sjefen ville få henne drept?
Ja, men labben hennes sprengte før de fikk tak i henne.
-Frik-ulykke? -Ulykke?
Vet du navnet på denne sjefen, eller hvor vi kan finne han?
Ja. Brandon Hong.
Han liker å henge på den ene karaoke plassen over på Irolo.
Men disse gutta kødder ikke.
Riktig. Vel...
Da drar vi, etterforsker.
-Hva? Drar hvor? -Til karaokebaren.
Snakk med en gjengleder.
Kanskje ta en duett hvis du føler deg eventyrlysten.
Vi må bekrefte vitnesbyrdet med Vice.
Vi må få en arrestordre, sette sammen et SWAT-lag.
Jeg har en plan med å felle en gjeng.
Riktig. Er det den type greia løytnanten vil være involvert i?
Nei. Pierce vil ikke bli involvert før vi gir han en mistenkt.
Derfor burde vi bare dra til den baren og hoppe over til den delen.
Dette er en nådeløs dopkonge med hvor mange bevæpnede hjelpere?
Du kan ikke bare gå inn der med dressen din
og si: "Hallo, narkolangere."
Jeg ville aldri gjort det.
HALLO, NARKOLANGERE!
Kom ut, hvor enn dere er.
-Hvem er du? -Jeg er Lucifer Morningstar,
men ikke bekymre deg. Jeg er alene.
Politirazziaen skjer ikke før om noen få timer.
-Politirazzia? -Ja.
Så, som du kan se jeg har litt hastverk.
Kan du peke meg mot den største rifla?
-Sjefen din. -Bli kvitt han.
Hva er det med folk som prøver å unngå meg i dag?
-Jeg prøver bare å hjelpe. -"Hjelpe"?
-Hvem? -Deg!
Løytnanten! Jeg liker å gi.
Og nå skal du...
...hjelpe meg.
Mr. Hong, takk for at du kom.
Så, ut av nysgjerrighet,
hvordan visste du at vi ville prate med deg?
Men når du jobber hvor jeg gjør, spres ryktene.
Og hvilket type arbeid er det?
Jeg styrer Korean Power.
Vi er en kriminell organisasjon,
spesialiserer oss i utpressing og doplanging.
Og ja, Sandra Jang pleide å lage ecstasyen vår.
Og siden du er så åpen om din distribusjon,
våger du å innrømme mordet?
Jeg skulle gjerne hjulpet deg, men Sandras død var ikke vårt gjøremål.
Selv om hun stjal fra dere og forfalsker sin egen død?
Ja, hun var en smarting.
Jeg gikk rett på det gamle
"laben min eksploderte og jeg døde"-trikset.
Men så, som en stemme fra oven,
-ringte hun meg. -Sandra stjal penger fra deg
for å starte et nytt liv.
Hvorfor skulle hun kontaktet deg igjen?
For å betale tilbake pengene, med renter.
Hun var vel sikkert lei av å alltid kikke over skulderen.
Forstaden ga henne en dobbel garasje og en samvittighet.
Ja, jeg har litt vansker for å tro på det.
Du og dine menn,
er ikke akkurat kjent for deres godhet.
Takk.
Og du har rett. Jeg tilga aldri Sandra.
Men ikke på grunn av stjelingen, men fordi hun dro.
Da jeg fant ut at hun fortsatt var i live,
tryglet jeg henne om å komme tilbake, men hun sa nei.
Beste kokken jeg har hatt.
Profitten gikk ned med over 40% da vi mistet formelen hennes.
Så hun var mer verdt for deg i live enn død.
Jeg har instruert karene mine til å samarbeide.
Du vet, alibier og slikt for natten Sandra ble drept.
Hva enn politiet trengte.
Greit. Du forstår
at selv om du ikke er involvert i Sandras død,
har du tilstått flere lovbrudd,
og vi vil arrestere deg.
Det som skal til for å bringe Sandras morder til rettferdighet.
Riktig.
Det var den mest samarbeidsvillige kriminelle
jeg noensinne har møtt.
Gikk du på den klubben alene?
-Hva gjorde du med han? -Ingenting.
Inngikk bare en avtale.
-Selvfølgelig gjorde du det. -Til bytte for hans samarbeid,
ga jeg ham formelen vi fant på Sandras data.
Noen få år i fengsel er en liten sum å betale
for å doble profitten med et bedre produkt.
Du kan ikke bare gi ut oppskrifter på ulovlige stoffer.
Ikke tilfeldig, etterforsker. Den beste.
Du vil ikke ha dårlig ecstasy
der ute på gatene, ødelegger orgier
og dubstep-fester, vil du?
Retorisk. Poenget mitt er, jeg skaffet oss en mistenkt.
Så kan vi endelig involvere løytnanten?
Vi involverer ikke Pierce før vi sjekker Hongs historie,
og hvis det han sier er sant,
er han ikke engang en mistenkt.
Det er en måte å finne det ut på.
Er det?
Hva kommer vi til å finne der inne?
Vi vet allerede om Sandras kriminelle fortid.
Ja, men hva med hennes kriminelle nåtid?
Sandra betalte huset i kontanter. Så, to år senere,
betaler tilbake koreanske mafiaen med renter.
Riktig. Hvordan fikk hun de pengene?
Nemlig. Du kan ikke gjøre det på en kjemilærerlønn.
Så hva tenker vi, at hun hacket seg inn i banker?
Eller at hun bestemte seg for å fortsette å lage ecstasy.
-Riktig. -Ok.
Nå som vi vet hva vi ser etter,
la oss prøve å finne bevis på at hun fortsatte lagde
og nå selger dop.
Det er rart. Den tilkobles ikke.
La meg se på det.
Vær så snill og ikke tull med den.
-Hva gjør denne egentlig? -Slutt å rist den.
Du kommer til å ødelegge den!
Du har rett, etterforsker.
Det hjelper å vite hva du ser etter.
Er det kundelistene?
En sint en, kanskje.
"Jeg vet hva du gjør. Slutt, ellers er du død."
Så du kan ta jenta ut av ecstasy-virksomheten,
men du kan ikke ta ecstasy-virksomheten fra jenta.
Vel, faktisk, er det ikke ecstasy.
Det er mer som en hjemmelaget Adderall. Det er veldig glatt.
Innrømte partneren din at han sniffer bevis?
Det eneste jeg innrømmer er å være veldig fokusert på denne saken.
Vi tror Sandra justerte produktet sitt til sitt nye miljø.
Som mødre, og pressede fedre...
Og drittungene fra Ivy League i mellom.
Og hvis hun solgte, foreslår disse truslene
at noen ikke ville ha det dopet i nabolaget.
Vi tror hun prøver å finne ut av hvem som sendte dem.
Kanskje hun ble drept i forsøket.
Kom deg nærme naboene. Se hvem du kan luke ut.
Jeg hadde nøyaktig samme idé.
Og det er et hus til leie på Sandras kvartal.
Men eieren leier kun ut til par.
Flott. Du og Lucifer tar det.
Gjerne, men jeg må søke i nabolaget.
De vet jeg er politi. Dan også.
Så finn en annen betjent med kunnskap i denne saken
til å gå i dekke.
Ikke bekymre deg. Det har vi allerede.
Hei. Det er velkomstvognen.
Ja, men ikke på den teite måten.
Vi ville bare være de første til å si hei
til det nye paret i nabolaget.
-Jeg er Brian. Dette er min kone, Anya. -Hei.
Takk. Det er så omtenksomt.
Kjære, vi har gjester!
Stemmer. Brian og Anya.
-Dette er Marc. -Hei.
Bra.
Plastikktallerkener? Hva er vi, barbarer?
Har dere ikke noe porselen der?
Du vet dette ikke er ekte, ikke sant?
Du forstår vel at dette er for saken?
Dette er min sjanse til å virkelig bli kjent med deg.
Pierce, jeg tar det seriøst, det burde du òg,
for vår sak, og for saken, åpenbart.
Så la oss komme oss inn der og sette på et ordentlig show.
Skal vi?
Bare ikke gi dem ditt "hvilende Pierce"-ansikt.
Hvilket ansikt?
Så hvordan møttes dere?
Vi var skolekjærester, faktisk.
Vi var biologipartnere.
Han spurte meg ut mens vi dissekerer en edelkreps.
Kona mi. Det hun husker.
Hvordan møttes dere?
-På jobb. -Faktisk, vi møttes gjennom min far.
-Så søtt. -Vel, ikke egentlig.
Min far er en skikkelig dust.
Å, stemmer, ja.
Hardt, ikke sant? Når foreldre ikke godkjenner.
Det er sant. Sant. Og min far ville definitivt
ikke godkjent dette. Stemmer ikke der, Marky Marc?
Vel, la oss ikke starte med det
med disse snille menneskene, Luke.
Jeg beklager. Marc hater å prate om seg selv.
Han er sjenert.
Men ikke la det skremme dere.
Jeg mener, vi er naboer nå...
-Ja. -...tross alt.
Jeg mener, oss, hva som helst.
Greit.
-Skal vi? -Ja.
Greit.
-Takk. -Lukter nydelig.
Herlig.
Jeg skjønner.
Da Chloe og jeg ble skilt,
var jeg så bekymret for Trixie.
Hva hun ville tro når jeg skulle se henne.
Men jeg skjønte at det er kvaliteten på tiden,
ikke mengden, skjønner?
Jeg er glad vi gjorde dette, Dan.
Du er en så snill og normal fyr.
Vel, takk, tror jeg.
Jeg mente det som et kompliment.
Etter de siste månedene,
har normal blitt...
...nøyaktig det jeg trenger i livet mitt.
Hei, sexy.
-Hva skjer, Dan? -Hallo.
-Kjenner dere hverandre? -Ja.
Vi drepte en fyr sammen en gang.
Maze...
Nei.
Det hun mener er at vi hadde en dødsgod tid sammen en gang.
-Hvorfor er du her, Maze? -Er det ikke åpenbart?
Oss tre?
Beklager.
Gjorde vi...
Nei, det gjorde vi ikke.
Nei, selvfølgelig ikke...
Men hvis du ville...
Nå, hva enn...
...du liker.
Jeg har hørt at det er...
Kan gi styrke, jeg har lest en feministisk...
Jeg liker det.
Om hun gjør det.
Det er så varmt her.
Å, herregud. Kan jeg få en ny drink, vær så snill? Takk.
Milano?
Det er ikke nøtter i den, er det det?
Jeg blåser meg opp som en ballong.
-Selvfølgelig, allergier. -Ja.
Jeg tenkte ikke på det.
Det som gjør oss sårbare er vanligvis rett under nesen vår.
Skalldyr, kanskje?
Bier? Lateks?
Du vet jeg ikke har noen allergier, kjære.
La oss prate om dette samfunnet.
Dere virker så sammenknyttet.
Ja. Det må ha vært ødeleggende
da den stakkars kvinnen ble funnet som kvernet hamburgerkjøtt.
-Vår eiendomsmegler fortalte det. -Det var forferdelig.
Stort tap. Vi er som en stor familie rundt her.
Vel, de fleste av oss, i hvert fall.
Noen av naboene kan være litt anspente.
Kom igjen, kjære. De vil ikke høre om det, ikke sant?
Vi vil ønske dem velkommen.
Hørte om hva?
Nabolagets vakthund.
Noen har skrevet lapper og terrorisert kvartalet.
"Trim hekken din, ellers..."
"Ikke bruk ikke-økologisk ugressmiddel, ellers må du drikke det."
Denne vakthunden virker å være opptatt av hagearbeid.
Nei. Folk har fått lapper for alt mulig.
Høy musikk, parkering, julepynt.
Det som om Martha Stewart og Terminator fikk en baby.
Noen anelse om hvem denne vakthunden er?
Nei, faktisk ikke.
Vi har alle våre mysterier.
Apropos det,
vil dere to vite mer om dette mysteriet?
Vel, dette har vært koselig,
men husk, vi skal opp tidlig for den greia i morgen.
Aner ikke hva du prater om, kjære.
Jeg trodde du gikk på badet.
Nei. Jeg beklager. Jeg bare...
...trengte noen minutter.
Sannheten er at jeg har...
...vært gjennom helvete, i det siste.
Det er det.
Ikke rart jeg ville ha deg.
Det er det. Jeg kan lukte det på deg.
Smerten, lidelsen.
Hva, er det så åpenbart?
Det er over hele deg.
Jeg antar vel at jeg gjorde en bedre jobb med å skjule det.
Du skjønner...
...jeg døde nylig, eller...
Vel, nesten døde.
Og siden da,
har jeg prøvd å få livet mitt tilbake til normalen.
Det er det du vil, normal?
Ja! Snille Gud, ja!
Vel, jeg er definitivt ikke Gud,
eller normal, så, jeg er vel ute.
Er du? Jeg bare... Jeg fortalte deg min dypeste hemmelighet.
Ja. Beklager.
Jeg trodde det var deg jeg var tiltrukket av.
Det viser seg at det var mitt gamle liv.
Og jeg er ikke sikker på om jeg vil gå tilbake.
Men Dan vil sikkert fortsette.
-Tusen takk for middagen. Ha det! -Ha det bra!
Denne vakthundraringen virker lovende.
Og de lappene høres akkurat ut som den vi fant i Sandras saker.
Jeg kan bare ikke se for meg noen
så besatt av å følge reglene i forstaden.
Hvor tror du at du skal?
Jeg lager mat. Du rydder. Husker du?
Familielivet kan påvirke mennesker på underlige måter.
Spørsmålet er, nå,
hvordan lokker vi frem denne vakthunden?
Vel, ikke bekymre deg om det. Stol på meg.
Ingen er en verre nabo enn djevelen selv.
Lucifer! Hva, bygger du noe?
Ja. Vårt rykte
som de mest irriterende naboene i gata.
Klokken er fire på morgenen.
Kanskje vi kan fullføre dette på morgenen.
"Vi"?
Du er så vidt involvert.
Vet du, jeg trodde dette skulle handle om deg og meg
-som tilbringer tid sammen. -Nei.
Dette handler om å ta en morder.
Folkens, noen nærmer seg huset.
Du må bare åpne deg for meg.
-Folkens? -Det vil ikke løse noe!
Folkens, følg med! Noen nærmer seg.
Vi må bare finne din.
Folkens? Pokker heller!
Vi har vært igjennom dette!
-Jeg føler at jeg ikke kjenner deg! -Hva prater du om?
LAPD. Ikke rør deg!
Vil du hente den ildfaste formen?
Opp med hendene!
Det er ikke ulovlig å ville at folk vedlikeholder standarden.
Politiet burde takke meg.
Jeg er der ute hver kveld og hjelper dere.
"Hjelpe"? Er det det du gjorde da du drepte June Lee?
Hva? Jeg skadet ikke June.
Jeg forstår.
Du prøver å holde nabolaget rent,
og så er June der og langer dop.
Tror du jeg ville få June til å slutte å lange?
Jeg var hennes beste kunde.
-Kjøpte du Adderall-en? -Ja.
Jeg og halve kvartalet.
Hvordan tror du jeg hadde energi
til å være ute hver kveld?
June endret livet mitt.
Jeg lærte meg mandarin.
Jeg bygget en terrasse... Jeg gikk ned 18 kg.
Greit.
SLUTT MED DET, ELLERS ER DU DØD!
Så du skrev ikke trusselbrevet?
Det er ikke min håndskrift...
Se på det. Det er sløvt.
Hva forventer du av en fyr som putter kroppen i en sagflismaskin.
Alle vet det.
Takk.
Han vet at man ikke kaster løken
ned i søppelkverna.
Hvorfor ville jeg ikke kastet
løk ned i søppelkverna?
-Det er søppel. -Det er kompost.
Vet du hva? Det er bra at ekteskapet er over.
Brian er ikke morderen vår.
Dekket deres er intakt, og jeg har en ny plan.
Er dere turtelduer klare til å dra tilbake til forstaden?
Til døden skiller oss ad.
Hvordan er denne vinkelen?
Litt mer til høyre,
og putt gjesteboken der man kan se den.
Ikke bekymre deg. Vi sjekker håndskriften imens.
Jeg håper folk vil møte opp etter Lucifers sprell.
Jeg har gjort dem nysgjerrige.
Vi vil at alle signerer.
Det gjør det mer personlig.
Hvorfor er hummusen så langt fra grønnsakstallerken?
-Hva? -Alle vet at du putter snacksen
ved siden av dippen.
Hvorfor er jeg den eneste som bryr seg?
Fordi du får alt til å handle om deg.
Jeg?
Om du har glemt det, gjør jeg dette for deg.
-Er det sant? -Ja!
Om du ikke er bestemt, er det ikke vits
at vi er her engang.
Jeg er kun her fordi jeg må.
Alt annet er tomme løfter.
-Du aner ikke hva du gjør. -Hva behager?
Du sier du holder dine løfter...
...men det gjør du ikke.
Jeg kan ikke tro at du sa det.
Unnskyld meg!
Lucifer.
Hva i huleste driver dere med her?
Dette er en spaningsoperasjon. Du kan ikke bare dra.
Jeg kan ikke være rundt ham nå.
Når vi spionerer, skjer ting.
Folk irriterer hverandre. Men her er greia:
Du kan ikke endre partneren din.
Fortell meg om det.
Greit.
Selv om det er vanskelig,
må du holde ut til jobben er gjort.
Pierce vil aldri være fyren
som bryr seg om hvor hummusen er.
Han bryr seg om det som betyr noe.
Som å løse denne saken.
Han kan ikke gjøre det uten deg, og han vet det.
-Gjør han det? -Ja.
Det gjør han. Så kom deg tilbake,
og få tak i de signaturene.
Greit.
Du flyttet nachosen.
Ja, jeg ville ikke at de sølte med salsa
-i makaronien. -I makaronien.
Jeg trodde ikke du kom tilbake.
Jeg ga deg et løfte.
Jeg holder mitt ord, uansett hva du tror.
Jeg overreagerte litt.
-Beklager. -Takk.
Men...
Du hadde rett om en ting.
Jeg har ikke alle svarene.
Men jeg håper at...
...vi kan finne dem sammen.
Du er tross alt...
...den eneste personen på denne planeten,
som faktisk forstår meg.
Jeg vil ikke gi slipp på det.
Dekket er på plass igjen.
Kan vi sjekke boken for signaturer?
-Noen ord til kokken? -Jeg har sennep over...
Noen ord til kokken.
Nydelig. Kan du finne plass
til ordet "ekling" et sted?
Kan du sende det til "løgnaktige tispe"?
Det er en spøk til Mac.
Brian sa at han har signert for oss begge.
Marc og jeg vil at alle
skal skrive en beskjed, om det går greit.
La oss se...
Det er på tide at vi drar.
Men vi kom nettopp.
Jeg vet, men vi må virkelig dra.
-Hva driver du med? -Nei, bare...
-Putt ned boken. -Brian!
-Brian. -Brian?
-Bare en liten beskjed. -Nei.
Jeg vet hva dere prøver å gjøre.
Bare slapp av, Brian.
Ta det rolig.
Gå tilbake, alle sammen.
Gå tilbake!
-Brian? -Vi skal dra.
Takk, det var flott.
-Hva med hekkesaksen? -Jeg prøvde. Det fungerte ikke.
Legg den ned.
Jeg ville ikke skade noen.
Jeg vet det.
Jeg vet at du ikke vil skade noen.
Du er ingen morder. Du er beskyttende.
Hva snakker hun om?
Du skrev et trusselbrev til June.
Vi anklagde mannen din, men han må ha gjenkjent
håndskriften din da vi viste ham den.
Derfor ville han ikke at du signerte gjesteboken.
Vet du det?
Hvordan kunne du gjøre noe så dumt?
Jeg er ikke dum. Jeg visste at dere hadde et forhold.
Nei...
Jeg så at du snek deg rundt med henne, også gikk du ned i vekt.
Jeg tenkte at et av disse brevene ville skremme henne bort.
Men du snek deg ut hver kveld.
Og så dro du og konfronterte henne.
Men hun nektet for det...
Jeg ble sur,
og jeg dyttet henne. Og hun...
Hun slo hodet, men...
Jeg mente ikke å drepe henne...
Jeg ville ikke at du skulle forlate meg.
Han hadde ikke et forhold. June var doplangeren hans.
Det er sant.
Jeg kjøpte piller fra henne for å gå ned i vekt.
For deg, så jeg kunne være den fyren,
du forelsket deg i på videregående.
Jeg ville ikke at du skulle forlate meg.
Jeg beklager at jeg ikke trodde på deg...
Jeg bare...
Jeg vet ikke hva jeg ville gjort uten deg.
Ikke jeg heller.
Forestillingen er over.
Det er positivt at de blir arrestert sammen.
I det miste har de hverandre.
Ja, det har de.
Dan?
Hei.
Jeg ville komme og si unnskyld
for her forleden.
Du trenger ikke unnskylde.
Jeg skylder på Maze.
-Hun er en frik. -Hun er rar.
Hun fikk meg til å innse ting ved meg selv.
Maze er ikke den rare.
Jeg er et rot.
All den snakken
om å følge seg normal igjen?
Ønsketenking.
Jeg har en lang vei igjen.
Hva en dette vi har er,
har det aldri vært normalt.
Jeg bestemte meg for å godta det.
Jeg liker deg, Charlotte.
Du er ulik alle jeg har møtt.
Om du trenger tid til å ordne opp i ting...
...kan jeg vente.
Du er verdt det.
Jeg hørte at skilsmissen gikk igjennom.
Hva skal du gjøre med din Lux-halvdel?
Veldig morsomt, Decker.
-Hva foregår? -Noen av oss fra distriktet
skal til The Paddock og drikke øl etter jobb.
Jeg tenkte du ville bli med,
om du ikke har noe bedre å gjøre?
Jeg tror ikke jeg bør.
Det går greit. Mange folk kommer, så...
Hør her, Chloe.
Du og jeg er ingen god idé.
Jeg foreslo
ikke noe romantisk...
Vi håndterer død hver dag...
Alle kommer til å dø. Det vil du òg en dag...
Ja.
Tapet av broren din,
påvirker deg fortsatt, hva?
Årtusenets underdrivelse.
Jeg forstår det.
I kveld er ikke viktig.
Men...
...bare så jeg ikke tror jeg tok feil.
Men hadde vi et øyeblikk
da jeg spurte deg om å bli i LA...
...i spaningsbilen?
Vi hadde et øyeblikk.
Og derfor måtte jeg si at jeg ikke er kjærestemateriale.
For hva det er verdt,
var det et hyggelig øyeblikk.
Dette bør være bra, Lucifer.
Jeg så frem til å sove langt unna deg i kveld.
Dette er bra.
Jeg har endelig forstått meg på deg.
-Er det sant? -Ja.
Du er redd for å la noen komme nær deg,
fordi du vet at de vil forlate deg.
Du vil leve lenger enn dem.
Du vil dø,
fordi du ikke vil være alene lenger.
Vel, ja.
-Hva er poenget ditt? -Om vi skal drepe deg,
må vi gjøre det sammen.
Sier du det?
Jeg tror ikke du tilbragte tid med meg,
for å finne ut hvordan du skulle drepe meg.
Du vil tilbringe tid med noen,
som har opplevd det samme som du har.
Du er den som ikke vil være alene.
Vi er vel venner nå?
Det er fint å ha en venn som skjønner meg.
-Jeg skjønner. -Det gjør du ikke.
Du har vært på Jorden i fem år?
Du får se.
Det er vanskelig å ikke tilknyttes.
Greit.
Vi har begge problemer som vi må jobbe med.
Om vi vil ha hevn mot pappa,
må vi være bestemte.
Jeg giftet meg med deg,
jeg vet ikke hvor mer bestemt jeg kan være.
Det er sant.
Det er så mange ting vi ikke for prøvd ut.
Greit.
Hent motorsagen.
Jeg trodde aldri du ville spørre.
Oversatt av: Madelene Martinsen