EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
RED 2 MARS-PROSJEKTET INGEN ADGANG
- Ser du etter noe? - Hei! Bare Lucifer.
Har det gått så langt, kjære? Fullstendige vrangforestillinger.
Vi skal komme oss gjennom dette. Jeg lover.
Det går bra. Han er virkelig tilbake. Jeg...
Jeg så ham i går, og det er en ny sak, så…
Er Lucifer tilbake? Virkelig tilbake?
Ja. Full dekning, batteriet er ladet, men ingen meldinger. Fantastisk.
Ingen overraskelse. Han sa ikke noe da han dro, hvorfor si noe nå?
Jeg vet at du er skuffet, og det har du rett til,
men han hadde en god grunn til å dra så plutselig.
Og mens han har vært borte, har han vært gjennom...
...et helvete.
Så bare prøv å ikke være så streng mot ham.
Det ville vel være fint å ha gode, gamle Lucifer her igjen.
Jeg har savnet ham, vet du.
Ikke som deg, for jeg er ikke tiltrukket av ham.
- Han er som en bror. - Ja.
Uansett.
Hei sann.
Hei sann, jeg heter Lucifer.
Lucifer Morningstar.
Morningstar.
Jeg er djevelen.
En djevel som holder det han lover.
Djevel.
Hei sann. Jeg heter Lucifer, Lucifer Morningstar.
Hei, etterforsker. Jeg ville aldri lyve. Ikke for deg, etterforsker.
Etterforsker.
- Så, Judy Mason? - Ja. Stakkars Judy.
Hun var biokjemiker og leder for Red 2 Mars-prosjektet,
en simulering skapt av de flotte folkene i Brody Aerospace.
Som i Anders Brody? Teknologimilliardæren? Vi snakket med ham i fjor. Han har en båt.
Ja, han har et romskip også. Han er steinrik!
Og det er hele mannskapet på dette prosjektet også.
Judy var den eneste forskeren.
De andre var private som betalte masse for en plass på den røde planeten.
Brody selv skal ta dem med som den første kolonien på Mars.
- Om testene går som de skal. - Dette ser ikke ut som en del av planen.
Nei, Judy ble stukket i halsen.
Det er et eple, og dette hårstrået som satt fast i det blodige fotavtrykket.
Jeg fant ikke blod på noen av draktene.
Morderen må ha vasket den, for siden ingen slipper inn eller ut,
må det være en av dem. Så vi har et "låst dør" -mysterium.
- Greit. Fikk kameraene med seg noe? - Ja, men det meste er allerede slettet.
Ok. Jeg må snakke med mannskapet, og så drar jeg tilbake til stasjonen.
- Hei sann, etterforsker. - Lucifer.
- Hei, jeg så etter deg overalt. - Her er jeg, og her vil jeg være, så...
Jeg kan ikke tro at du dro uten å si ha det!
- Helvete. - Du stakk til Florida og glemte oss.
Florida? Jeg...
Ja, jeg var i Florida. Moren min var fryktelig syk.
Måtte du ikke ta over familiebedriften?
Jo. Mor var syk, derfor måtte jeg ta over.
Men Florida er fælt. Altfor mange småkryp og ingen Miss Lopez.
Jeg klarer ikke å være sint på deg!
- Men du, ikke mer av den dritten, ok? - Nei da.
Hva er i veien?
- Kan jeg... - Ja.
Du løy for henne.
Nei, det gjorde du. Jeg bare fortsatte bedraget.
Du lyver aldri.
Husk at for deg var jeg bare borte i to måneder.
Men jeg var i helvete i tusenvis av år.
Noe kan ha forandret seg, kanskje blitt bedre.
En liten hvit løgn kan tross alt være til stor hjelp.
- Hei. - Du er tilbake. Flott.
Som et eksempel. Daniel.
Det er så godt å se deg, og du ser forresten usedvanlig godt ut.
Jeg elsker armbåndet ditt. Har du lagd det?
Nei, det er en ametyst. Den renser chakraen min.
- Lykke til med det. - Takk skal du ha.
Ser du? Lucifer 2.0.
Er Lucifer tilbake? Hva?
Ja, det er fantastisk. Jeg er lykkelig.
Jeg er ekstatisk.
Og vi setter oss. Hva er i veien?
Det er nok ingenting, men Lucifer oppfører seg...
- ...annerledes. - Hvordan da?
Jeg vet ikke. Det har sikkert ikke noe å gjøre med at jeg sa at jeg elsket ham
rett før han dro, og han ikke sa det til meg.
Men han sa...
"Det var deg, Chloe. Det var alltid deg",
som er ganske stort, fordi han sa navnet mitt, noe han aldri gjør.
Så jeg tror ikke at han oppfører seg rart fordi jeg skremte ham.
Vel, jeg tror
at om Lucifer har oppført seg uvanlig, er det nok fordi han har vært i, du vet...
...helvete. Og selv om det kan ha gått et par måneder for oss,
har han sagt at tiden ikke er den samme der,
så det kan ha gått tusenvis av år for ham.
Ja, det sa han til meg også.
Om han ikke lyver.
Det er noe vi i hvert fall vet at han ikke gjør, ikke sant?
- Ikke sant? - Vel, i dag morges
fant jeg ut at Lucifer har skiftet mening om holdningen sin til ærlighet.
Interessant. Men jeg er sikker på at uansett hva Lucifer går gjennom,
har det ikke noe med deg eller følelsene hans for deg å gjøre.
Han må nok bare venne seg til det igjen.
Huske hvordan livet hans er her.
Akkurat. Ja, det... Du har så rett, sånn er det.
Jeg må bare minne ham på hvem han var på jorden,
og så bare gi ham et lite spark. Det er poenget. Takk, du er et geni.
- Dere to passer perfekt sammen. - Kanskje.
Det er fem medlemmer av Red 2 Mars. Vi må finne ut hvem som hadde et motiv.
Avhør, det husker jeg. Avgjørende for å løse forbrytelsene.
Det kan være kjedelig, men du gjør det gøy. Alltid, sånn er du.
Greit, la oss komme i gang med jobben her, hva?
- Du hatet Judy, ikke sant? - Jeg elsket henne jo ikke akkurat.
Faktisk varJudy en svinsk liten tyv som alltid stjal rasjonene våre.
Tja, magen vil ha det magen vil ha, ikke sant?
Alle ønsker seg ting, ikke sant? Jeg lurer på hva hun ønsker seg.
Sannsynligvis bare å spise sin egen mat.
Gjorde Judy noe annet du syns var irriterende?
Ja, faktisk.
Hun overreagerte fullstendig da jeg tok en mikrodose.
Jeg kommer jo til å ville trippe når jeg drar på tur, ikke sant?
Det minner meg om noe. Du la igjen denne på bordet mitt.
- Etterforsker! - Vil du ha?
Klokka er ikke engang 12.
Ja, jeg skjønner hvordan den oppførselen kunne irritere noen.
Jeg vet ikke. Hun plaget aldri meg.
Hun snakket litt høyt på telefonen. Ellers var hun hyggelig.
Du lyver!
Nei. Det gjør jeg ikke.
- Beklager, ville du gjøre det? - Nei.
Det må være noe du ikke sier.
Ikke for å snakke stygt om de døde, men Judy var litt av en festbrems.
Vi hadde omtrent fem bøker hele den tiden vi var der,
og hun røpet slutten av alle sammen.
Ja? Hva gjorde du, bet hodet av en flaggermus? Stakk henne i romræva?
Hva, Sharon?
Det var faktisk mannen min som bet hodet av flaggermusen.
Kom igjen! Du lyver.
Jeg beklager så mye. Det var uprofesjonelt.
Det går bra.
Jeg fikk aldri takket deg for alt du gjorde for Ozzy.
Fra en mørkets prins til en annen, ikke sant?
Så bortsett fra bøkene likte du Judy?
Ja, absolutt. Alle gjorde det, særlig gutta.
Hun var så sexy og så smart, selvfølgelig.
Men hun var ikke den eneste vitenskapelige.
Visste dere at jeg skapte mine egne parfymer?
Fruktduftene er litt kontroversielle, men alle elsket melonene mine.
Mener du det? Ingenting? Flørt i hvert fall med henne.
- Hvorfor det? Hun kan være en morder. - Vent, jeg drepte ikke Judy.
- Jeg ville aldri skadet Judy. - Jeg er ikke en morder.
Jeg drepte henne ikke.
Er dette kanel?
Nei, jeg stakk henne ikke i "romræva".
Kjære vene!
- Vi kom jo ingen vei. - Ja, det kan du si.
Hei, hva er det med deg? Går det bra?
Selvsagt. Alt er fint.
Vil du ikke gjøre noe impulsivt, upassende, syndig? Som...
- Her, spis denne. - Jeg er ikke egentlig sulten.
- Det er ikke derfor du spiser den. - Hei.
Hei.
- Er det puddingen min? - Ja! Vær så god, Daniel. Nydelig.
- Ok. Hva driver du med? - Ingenting, du virket bare litt småsulten.
Har du spyttet i den? Han spyttet i den.
Jeg har noe.
Hårstrået i det blodige fotavtrykket, det er saueull.
Med mindre noen holdt på med noe vilt...
- Ikke si det, engang. - Det skal jeg ikke.
Det betyr at noen dro med seg hårstrået utenfra.
Så spennende. Godt jobbet, Miss Lopez.
Det er på tide å snakke med dem som leder programmet. Genialt!
Å, det er så flott å haLucifer tilbake, ikke sant?
Så ingen fikk komme inn eller ut av anlegget,
men folk må ha levert forsyninger dit?
Nei, poenget er å simulere en virkelig tur til Mars.
Så ingen kommer innom når du er 54 millioner kilometer unna.
Hva med reparasjoner?
Alt vedlikehold gjøres på stedet, men det var også minimalt.
Vi har forbedret mye etter det første prosjektet.
Vi er mer bekymret for folkene enn for utstyrssvikt.
Hva betyr det?
En av årsakene til simuleringen er for å teste de reisendes psykiske styrke.
Det er vanskelig å være isolert med fremmede så lenge,
borte fra familien, venner, alle du er glad i.
Ja. Jeg deltok i Red 1 Mars. Jeg kan si at opplevelsen virkelig...
...endrer deg.
Men en stund etter at du var tilbake, ble du deg selv igjen, eller...
Jeg er ikke sikker på om jeg noensinne blir den samme.
Det må ha vært vanskelig for de personlige forholdene dine.
Etterforsker, nevnte ikke mannskapet at Judy snakket høyt på telefonen?
Kranglet hun med noen hjemme?
Tvilsomt. Telefonene brukes bare til prosjektkommunikasjoner.
- De er bare koblet til systemet her. - Hadde noen her problemer med Judy?
- Hva med Donovan? - Hvem?
En ingeniør som jobbet her.
Men da Judy ble prosjektleder i stedet for ham, ble han sint.
Han gikk til Brody og var sur. Brody sparket ham.
Donovan var ganske emosjonell da han dro.
- Å, var han det? - Ok.
Etterforsker, jeg skjønte at spørsmålene du stilte, ikke bare angikk saken.
Du er bekymret for at jeg har endret meg. Sannheten er at jeg har det.
Men du må vite at følelsene mine for deg...
...ikke har det.
Du har allerede vært så tålmodig. Jeg trenger bare litt mer tid.
Selvsagt. Samme hva du trenger.
Takk.
Hvordan kunne du?
Etter alt vi har opplevd, Lucifer, hvordan kunne du dra hjem uten meg?
Jeg er ikke Lucifer!
Lucifer sa at han hadde en tvillingbror.
Og du er Mazikeen.
Hyggelig å treffe deg. Jeg heter Mikael.
Mikael, hva? Hvordan vet jeg at du ikke er bare sier at du er Mikael,
- så jeg ikke skal banke deg? - Lucifer lyver ikke, husker du ikke det?
Ser dette ut som Lucifers vinger?
Greit. Hva i helvete gjør du her?
Jeg må rette opp en alvorlig feil.
Der er jeg i Silver City og holder på med mitt,
og så kommer Gabriel inn og sier at Lucifer har dratt tilbake til helvete.
Frivillig.
Jeg lo meg i hjel, som du kan tenke deg,
men så begynner Rafael å prate om at Lucifer har vokst,
og så sier Remy: "Ja, for et offer",
og snart er alt jeg kan høre: "Lucifer, Lucifer, Lucifer!"
- Så du er misunnelig? - Nei.
Jeg er forbanna.
Lucifer gjør endelig det han skal gjøre uten å sutre, og så får han ros?
Han gjorde opprør mot pappa. Den allmektige herren, for guds skyld.
Når begynte vi å gratulere fanger for å sitte inne?
Om jeg kjenner min evig selvopptatte bror, og det gjør jeg,
er alt dette tøyset med ofre og ansvar bare et røykteppe.
Jeg vet ikke hvem han prøver å lure, men jeg vet
at så snart han hører at noen er her og leker med leketøyene hans
og kanskje ødelegger noen av dem,
så vil han komme flygende tilbake for å vise sitt sanne jeg.
Derfor...
Hei sann, Los Angeles.
Det virker som du er den eneste som prøver å lure folk. Lykke til.
Mennesker er smarte.
Særlig Chloe Decker.
Jeg må innrømme at hun ble litt mistenksom,
men jeg må bare forbedre Lucifer-opptredenen min til hun er hektet,
og så skal jeg knuse det lille hjertet hennes.
Vet du engang hvordan du skal være Lucifer?
Vet du noe om jorden? Menneskene?
Jeg følger med, MissMazikeen. Jeg vet litt av hvert.
Hva får deg til å tro at jeg vil la deg slippe unna med det?
Hvorfor ikke?
Hvorfor skulle du ikke til og med hjelpe meg?
Jeg sa jo at jeg vet ting, og jeg vet at du er forbannet på broren min.
Bli med meg.
Lokk ham opp hit, og så kan du gi den virkelige Lucifer juling.
Eller så kan du fortsette å gi pianoer juling. Det er ditt valg.
- Hei, bror. - Hei, Luci.
Luci! Du er her!
Vent. Du er her.
Ja, jeg kjedet meg litt, så jeg tenkte jeg skulle komme innom.
- Uansett, vi ses senere. - Vent nå litt!
Jeg trenger litt mer informasjon enn det, som hvem som passer på i helvete?
Ingen. Ta det med ro. De har lovet å være snille demoner.
Jeg ga dem litt ost og satte på en tegnefilm.
- Du er veldig rappkjeftet. - Jeg er alltid rappkjeftet, bror.
Jeg vet hva dette dreier seg om. Du er bekymret for Charlie, ikke sant?
Ja, selvsagt er jeg det. Hva avholder demonene fra å komme og ta sønnen min?
Jeg dro tilbake til helvete av en grunn. Jeg var også bekymret, men ikke nå mer.
Alt er på plass, tro meg.
Greit, så dette er oppført som Donovan Glovers siste adresse.
Om han drar til Mars, finner de aldri Willy.
Du virker mer som deg selv i kveld.
- Gjør jeg det? - Ja.
Donovan Glover?
- Det er politiet! - Jeg tror ikke at han hørte deg.
- Han vil til broen. - Men i vest...
- Kan han stoppes. - Du leste tankene mine.
Godt jobbet!
Kom igjen.
Det er politiet! Kom ut av bilen!
Vel, det var gøy.
Jeg trodde dere var inkassomenn. Og -kvinne.
Beklager at jeg klikket, men bilen er alt jeg har igjen.
Kanskje du ikke burde ha klikket på Brody og fått sparken.
Dere vet om det?
Han fortjente det. Han forfremmet noen som var mindre kvalifisert.
- Du snakker om stakkars Judy. - Kvinnen du stakk i halsen?
- Vent, sier dere at Judy er død? - Veldig.
Og dere tror at jeg gjorde det?
Nei. Aldri i livet. Jeg har vært på intervjuer i Texas hele uken.
Jeg kom tilbake i går.
Dessuten rørte jeg henne ikke. Det var ille nok at Brody svartelistet meg.
- Hva om noen hadde skadet hans Judy? - "Hans" Judy?
Ja. De hadde et forhold. Hvorfor tror dere hun fikk jobben, ikke jeg?
Han fulgte ikke sin egen "Ingen forhold på jobben" -regel.
- Brody er gift. - Judy var lei av å være elskerinne.
Derfor telefonene.
- Han var redd kona ville få vite det. - Og tok hånd om det.
- Han har adgang til kontrollrommet. - Og kan slette overvåkningsbildene.
- Ja, vi må snakke med Brody. - Ja.
Takk. Og du blir forresten aldri Ryan Gosling.
Hei.
- Hva driver du med? - Bokstavelig talt ingenting.
Du gjør aldri ingenting. Noe er helt klart galt.
Hei, jeg vet hvorfor vi ikke finner Brody.
- Er han død? - Ikke himmelen, verdensrommet.
Han holder på med en romfergetest til i morgen.
Så, du vet...
Det betyr at du og jeg har resten av kvelden fri.
Akkurat, jeg drar vel hjem og får meg litt middag, da. Helt alene.
Vi ses, etterforsker.
- Var det en invitasjon? - Ikke spør meg.
Fyren er en fordømt gåte.
Lucifer.
Jeg har med yndlingsmaten vår. Burgere og pommes frites.
Etterforsker.
Etterforsker! Vent!
Etterforsker, vær så snill. Etterforsker...
Vær så snill.
- La meg forklare. - Maze?
Du oppfører deg så annerledes. Jeg prøver å være tålmodig, Lucifer.
- Forståelsesfull, men... - Etterforsker.
Nei, la meg være. Jeg vet ikke hvem du er lenger.
Du har rett. Jeg er ærlig talt ikke sikker på hvem jeg er lenger.
Jeg var der nede så lenge at jeg gikk meg vill i den jeg pleide å være.
Jeg har virkelig prøvd å finne tilbake til den jeg var,
den Lucifer som du kjenner, men...
Da jeg så Maze, flommet helvete tilbake.
Chloe, det betydde ingenting. Du er det eneste som betyr noe for meg.
Å ja?
Hvordan vet jeg at du ikke lyver?
- Fordi du gjør det nå, hva? Du lyver. - Ikke for deg.
Du er annerledes. Jeg ville aldri lyve for deg.
- Tja, jeg må gå. Jeg trenger å tenke. - Etterforsker!
Ingenting slår et suborbitalt perspektiv. Bortsett fra et fra den røde planeten.
Og la meg fortelle dere noe. Jeff Bezos kan "bezoe" oss i ræva.
Men dette oppdraget bringer oss ett steg nærmere...
- I går... - Jeg vil ikke prate om det.
- ...å oppfylle drømmen. - Takk.
Unnskyld.
- Jeg er så stolt. Og la meg si... - Har du et øyeblikk?
Beklager, men dere må vente sammen med resten av pressen.
Et øyeblikk. Jeg kjenner deg.
Ja. Du er han som hjalp meg å få tilgivelse.
- Ja, det er meg. Hvordan går det? - Takk, enda en gang.
Det var veldig kult gjort. Takk, enda en gang.
Det var så flott gjort.
Jeg er helt knust over at Judy er død. Det er fælt.
- Man venter ikke å miste en ansatt sånn. - Vi vet at du lå med henne.
En dyktig kvinne, kanskje hun ikke ville være noe på si, ikke ville dele deg.
Kanskje hun truet med å si det til kona di eller å gjøre det kjent.
Trenger jeg en advokat?
Ingen hadde større adgang til kuppelen, kameraene eller har større motiv.
Jeg tror definitivt jeg trenger en advokat.
Nå ville det passe fint å gjøre greia di.
- Hva for noe? - Magien med øynene.
Å, den, ja. Mr. Brody. Beklager, ett siste spørsmål.
Start bilen.
Si meg…
Hva er det du virkelig frykter?
Jeg...
Jeg er redd for at...
- ...folk vil finne det ut. - At du drepte Judy?
Nei. At jeg hater verdensrommet.
Astronautgreiene skremmer livet av meg.
Jeg startet bare prosjektet for å konkurrere med Bezos og Musk.
Det var et PR-stunt.
Så du vil ikke til Mars? Er det derfor du er så svett?
Jeg blir bilsyk, for guds skyld. Jeg besvimte nesten i simuleringen.
- Hvordan skal jeg sende meg selv til Mars? - Visste Judy at alt var en bløff?
Ikke til å begynne med. Hun fant det ut i kuppelen.
Hun ringte meg og truet med å si det til alle, pressen.
- Enda en grunn til å ville ha henne død. - Å nei.
Jeg roet henne ned, sa at jeg ikke hadde noe annet valg enn å gjøre det.
Så vi ble venner igjen.
Jeg hadde ikke noe med hennes død å gjøre.
- Har du alibi for tre netter siden? - Jeg var hjemme og spydde som en gris,
fordi jeg skulle inn i den blikkboksen.
Kan noen bekrefte det?
Nei, det kan de vel ikke. Jeg sier ikke noe mer uten advokaten min.
Trodde vi var venner.
Hei, Dan. Så Brody har advokat. Vi kan ikke gjøre noe uten flere bevis.
Ja, jeg kommer nå.
Jeg gjorde deg enda mer opprørt der, ikke sant?
Da jeg spurte hva han fryktet.
Faktisk var det tvert imot.
Jeg tror det hjalp meg å forstå. Jeg har aldri vært i helvete
og håper ikke jeg kommer dit, men ut fra det du har sagt,
er det et fælt sted, og hvis det var tusenvis av år for deg,
er det ikke rart at du fikk med deg uærlighet og frykt.
Ja, du har forandret deg, men det hadde vært rart om du ikke hadde gjort det.
Det er på tide at jeg godtar det.
Ses vi på stasjonen?
- Selvsagt. - Ok.
Jeg sa det.
Han får vondt i magen av tequila.
- Hei, Linda. - Hei.
Er klokken tolv allerede? Jeg hadde tenkt å ringe deg.
Jeg lurte på om det er greit om jeg harCharlie her én natt til.
Jobber du ikke?
Jo, men det fins ikke noe bedre sted for ham enn festet til meg.
- Når la du fra deg Charlie sist? - Ikke for så lenge siden, 15, 16 timer?
Ok, gi meg ungen.
Ok, hva er i veien?
Hør her. Jeg vil ikke gjøre deg redd, men Lucifer er tilbake.
- Ja, Chloe sa det. Hva så? - "Hva så"?
Han er ikke i helvete og passer på demonene.
Men han ville ikke kommet om det ikke var ok?
Jeg antar det. Han sa det. Og det er Lucifer, han lyver ikke.
Hva er det?
Nei, det er bare det at Chloe sa at siden han kom tilbake,
har Lucifer begynt å lyve.
Hva?
- Han ville ikke lyve om noe sånt. - Nei.
Akkurat. Nei, du har selvsagt rett. Vi kan ikke la frykten få overtaket.
Ok. Kom hit, vennen min.
Decker.
Hei.
Så, er du rasende? Å se meg og Lucifer sammen...
- Jeg vet hva du prøver å gjøre. - Gjør du det?
Ja, og du suger.
- Gjør jeg det? - Ja.
Ja, du prøver å be om unnskyldning på den klossete demon-måten din.
Gjør jeg det?
Hør her.
Jeg var forbannet.
Det var forferdelig å finne deg og Lucifer sånn. Det var det.
Men jeg vet at du...
Du er sårbar akkurat nå. Du er ensom.
Du savner Eva.
Og det hjalp meg å forstå at Lucifer også har det vondt.
Han er desperat etter kjærlighet og ømhet, helt desperat.
Selvfølgelig, hvis han prøvde seg på deg.
Det fikk meg også til å innse at jeg vil være den som er der for ham.
På alle måter.
Jeg tror faktisk at det er på tide å ta forholdet vårt til neste nivå.
Sier du at du skal knulle ham?
Jeg mener... Forhåpentligvis blir det litt mer romantisk enn det. Men, ja.
Jeg tror vi har ventet lenge nok.
Aragorn, det er ikke ditt sverd.
Jeg er helt våken. Jeg er våken.
Jeg tror det er på tide å hente litt kaffe.
Det er nok.
Vet du hva, jeg er sulten.
Vil du ha noe fra automaten?
Søren, jeg glemte pengene mine.
Kan jeg...
Så, hva tror du? Vil du ha den du liker best,
ranch-potetgull, eller kanskje noe annet?
Jeg har tenkt.
Du er annerledes, men noen ganger er forandring bra.
Du vet, jeg tror jeg liker denne nye Lucifer.
Du har vokst.
Jeg har sittet fast i en gammel versjon av oss.
Det er kanskje på tide at jeg går videre,
eller at vi går videre sammen.
Hva om jeg, etter at vi har løst saken, kommer hjem til deg?
Ok.
Se på oss.
Ja. Ganske vakkert, er det ikke?
Kanskje det fins en refleksjon.
Unnskyld meg.
Refleksjon.
Lucifer.
Lucifer?
- Dr. Linda Martin. Hei. - Så det er sant. Her er du.
- Ja. - Så flott.
Du må være kjempelykkelig. Alle må være så...
- Hvem passer på helvete? - Ta det med ro, det går fint.
Ja, for forrige gang helvete ikke ble passet på,
kom demonene og tok ungen min, så jeg trenger mer enn: "Det går fint."
Ja, du er bekymret for barnet.
Jeg er ikke redd for at han skal falle av husken.
Husker du ikke hva som skjedde?
De tok Charlie. De prøvde å ta ham til helvete.
Det er alvorlig. Så selvsagt er jeg bekymret for barnet mitt.
Jeg må passe på dette barnet.
Ja, jeg forstår. Du er bekymret for barnet, men...
...det er mer enn det. Du er bekymret for å være en dårlig mor.
Og hvorfor får jeg en følelse av at det er en god grunn til det?
Men ta det med ro. Noen passer på helvete, det lover jeg.
Og jo mer jeg tenker på det, jo mer er det mulig at det forblir sånn.
Kan du gå til rett før kameraene ble slått av?
Nada.
Spol litt fremover. Fortsett.
Mer. Der, frys bildet.
Herregud. Du har rett. Det er en refleksjon.
Den som drepte Judy, slettet bare opptaket fra vedkommende gikk inn i bildet
og tenkte ikke engang på refleksjonen.
- Jeg kan ikke se ansiktet. - Kan vi identifisere drakten?
Det er ikke noen av dem. Den har en oksygenslange på utsiden,
men de fra Red 2 Mars har ingenting. De må være innebygd.
Syns du at endringen kan anses som en forbedring?
Helt klart, ja.
Ok, jeg tror jeg har en idé om hvor drakten er fra. Kom an, Lucifer.
- Selvsagt. - Ja.
Det er sent. Vi får nok bare komme tilbake i morgen.
Vi har ikke en ransakelsesordre.
Lucifer.
Hvor er du?
- Ingenting. - Da stikker vi.
Sam Chavez! Det er politiet! Ikke skyt!
Politiet? Herregud, takk og pris.
- Slipp våpenet. - Beklager.
Du er arrestert for drapet på Judy Mason.
Vent litt, hva? Jeg drepte ikke Judy, det var Anders Brody.
- Jeg trodde det var ham, derfor skjøt jeg. - Hvordan vet du at han drepte Judy?
Judy fant ut at Mars-prosjektet var et reklamestunt.
Hun sa det til meg. Vi jobbet sammen for å finne bevis til pressen,
men hun var for emosjonelt involvert i prosjektet og Brody.
Jeg advarte henne mot å konfrontere ham, men...
- Hun ble utålmodig, og nå er hun død. - Hvorfor sa du ikke dette før?
Kjenner duBrody? Ryktet hans betyr alt. Jeg trodde jeg var den neste.
En smart bløff, men den går ikke. Alle bevisene peker mot deg.
Hvilke bevis? Hva prater du om?
Bare du har adgang til kontrollrommet og overvåkningsbildene.
Du hadde en drakt fra Red 1 Mars-prosjektet.
Kameraene plukket opp en refleksjon av drakten
på vei mot kuppelen sekunder før bildene ble slettet.
Og om jeg skal gjette, er dette teppet saueskinn
og stemmer med et hårstrå funnet på åstedet.
Nei.
Dere har rett, jeg skal bli med.
Sam lyver. Han gjorde det ikke.
Jeg drepte Judy.
- Slipp kniven. - Jeg vil ikke skade noen, den er bare...
Den er et bevis, det er drapsvåpenet.
Brody og Judy var ikke de eneste som brøt "Ingen forhold på jobben" -regelen.
Jeg forstår ikke. Tok du drakten min og drepte Judy?
Hvorfor?
Jeg trodde du var forelsket i henne. Du snek deg rundt,
og gjemte ting, og så ringte du henne og hvisket.
Nei, vi ville avsløre Brody. Mars-prosjektet er falskt.
Hva?
- Hvorfor sa du ikke noe? - Jeg prøvde å beskytte deg.
Da du dro på det første prosjektet, ventet jeg. Du var borte så lenge.
Da du kom, var du annerledes. Jeg trodde du ikke elsket meg mer.
Det spiller ingen rolle hvor jeg er. Her, på månen, Mars.
Uansett er det ingenting som vil endre hva jeg føler for deg.
- Selv om jeg er i fengsel? - Ingenting.
- Etterforsker. - Nei. Det er bare meg.
Jeg vet hva du vil gjøre, og du får ikke lov.
Jeg har mine problemer med Lucifer, og jeg er sur på Chloe.
Men dette? Nei. Å kysse meg var en ting.
- Chloe er god og fortjener ikke dette. - Du har rett. Hun er spesiell.
Derfor har jeg ombestemt meg, og det tror jeg Chloe også har.
Det virker som hun liker den nye Lucifer enda bedre enn den gamle.
- Har du sagt hvem du egentlig er? - Nei. Men det skal jeg etter hvert.
Jeg har bestemt meg for ikke å ødelegge Lucifers liv.
Jeg skal ta det.
- Så, hvis du unnskylder meg. - Ja, det er ikke...
Jeg har en avtale.
Lucifer.
- Jeg kommer straks, etterforsker. - Ok.
God kveld.
Hei.
Husker du forrige gang vi var her?
Selvsagt.
Vi fortalte hverandre hva vi følte.
Jeg håper at du vet at jeg mente hvert ord jeg sa.
Jeg elsker deg, Lucifer.
- Og det gjør jeg fortsatt. - Jeg mente det også.
Jeg elsker deg, Chloe.
Jeg har ventet så lenge på dette.
Jeg også.
Ser du? Jeg har den fortsatt på meg.
Jeg ser det.
Du vet, når vi har gjort dette...
- ...vil tingene aldri bli de samme igjen. - Det tror jeg du har rett i.
Jeg skjøt Lucifer for å bevise at han var djevelen. Jeg skyter deg for det motsatte.
Som jeg trodde.
Hvor lenge har du visst det?
Jeg visste at noe var galt første gang jeg kysset deg.
Men du hadde alltid så gode forklaringer, så gode løgner.
Jeg ville tro deg.
Men så fant jeg deg med Maze.
Da visste jeg det.
Lucifer ville aldri gjort det mot meg.
Så, hvem er du?
Jeg er Lucifers bror.Mikael.
Hyggelig å møte...
Du vet at det ikke dreper meg.
- Ja, men jeg føler meg bedre. - Ok, jeg skjønner.
Jeg skjønner.
Hva nå? Dette betyr vel at du aldri likte den nye Lucifer.
Du er ikke den eneste som kan lyve, og du er ingen Lucifer.
Jeg vet ikke hvorfor du er her, og jeg gir blaffen,
men jeg er glad, for du fikk meg til å innse
at all min frykt for at Lucifer var annerledes, bare var det.
Det var frykt. Det Lucifer og jeg har er spesielt.
Det er ekte, og uansett hvor mange løgner du forteller,
vil jeg aldri miste troen på meg og ham.
Sier du det? Ingen flere løgner?
Så hva med en sannhet, da?
Du er en gave fra Gud, Chloe Decker.
Hva betyr det?
Det betyr at du aldri skulle eksistert.
Far lagde deg til Lucifer.
Du ble plassert på jorden bare for hans skyld,
for å være hans lille leketøy.
Er ikke det spesielt?
Jeg tror deg ikke.
Det er på tide at du drar.
Kom deg ut!
Du er sent oppe...
...Mikael.
Gratulerer. Du pleide å bruke en evighet på å skjønne at jeg lurte deg.
Du skulle ikke brukt frykt til å kontrollere meg.
Det skulle du ikke gjort. Det var altfor opplagt.
- Vet far at du er her? - Vær så snill. Jeg gjør som jeg vil.
Dra hjem, Mikael. Du hører ikke hjemme her.
Jeg kunne gjøre det.
Og der kan jeg si til Remy at det er på tide å komme tilbake,
for vet du hvem som heller ikke hører hjemme her? Jo, sønnen din. Chucky.
Jeg er ikke redd deg, Mikael.
Dra hjem, nå.
Lucifers liv suger uansett. Det eneste som er verre, er trafikken.
Jeg tror du protesterer litt for mye.
Du er stolt av å utnytte alles frykt, men vi har alltid visst om din.
Du er livredd for at Lucifer er bedre enn deg.
At han alltid vil være bedre enn deg.
Vær så snill.
Broren vår? Djevelen?
Fyren som ble kastet ut av himmelen for alltid?
Akkurat, Mikael, for til tross for det vet du innerst inne
at han alltid vil vinne til slutt.
Vi får se.
Bror! Hva gjør du her?
Tiden er inne, Luci. Du må komme tilbake.
Hvorfor det?
Hva har skjedd?
Tekst: S. Marum