PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Díky, že jsi se se mnou konečně sešla, detektive.
Po 57 telefonátech, dvakrát tolika zprávách,
billboardu na Sunset Boulevardu a tý zprávě po striptérovi…
Na mou obhajobu, Roberto je fakt vyhlášený.
No, jsem připravená to probrat a děkuju ti za trpělivost,
ale fakt nevím, jakými slovy bys to mohl zlepšit.
Souhlasím.
Dárek to podle mě nespraví.
I na tom se shodneme.
Podrž to, prosím.
Co to děláš?
Před lety jsem se potýkal se stejným pocitem bezmoci,
nedostatku kontroly nad životem, a tak jsem přišel sem. Na tohle místo.
Tady jsem spálil svoje křídla.
Ty samozřejmě křídla nemáš, ale…
Jsem ďábel, co přišel na chuť metaforám.
Jeden dar spálí druhý.
Snad to pro tebe bude stejná katarze.
No, vážím si toho, Lucifere, ale…
tohle mi nepomůže.
Tak co ti pomůže, detektive?
Prosím, řekni mi, jak to všechno můžu napravit.
Jednu věc udělat můžeš, ale nebude se ti líbit.
Tak povídej.
Potřebuju čas…
a taky odstup.
Já ale nemám čas.
No jo.
Promiň, doktorko, že jsem ti sem tak vpadl,
ale nebyla jsi v práci.
Je sedm ráno.
No a?
Ale dobře že jdeš.
Naléhavě s tebou potřebuju probrat detektiva.
Řeší krizi identity a nechce mě teď vidět.
Lucifere, měl bys…
…být chápavější, mít trpělivost, já vím.
To jsem říct nechtěla, ale jo.
Jenže když se detektiv ponoří do práce,
jen se vyhýbá řešení svých problémů.
Potřebuju, abychom se rychle udobřili.
Jasně, ale Amenadiel…
…na mě čeká v pekle. Jo, jsem si toho vědom.
Proč myslíš, že tak spěchám?
- Lucifere… - Doktorko…
Musím si to s detektivem vyjasnit, než se vrátím domů,
protože až svého bratra propustím,
kdo ví, kdy se zase vrátím.
Nemůžu peklo nechat jen tak bez dozoru a…
Amenadieli.
Ahoj, Luci.
Proč jsi neřekla, že tu je?
Víš co?
Dej mi ho.
Bratře…
proč jsi tady?
Tak jsem se tak…
potuloval po pekle, když vtom…
jsem uslyšel hlas.
Hlas, který bych v pekle nečekal.
Tak kdo to byl?
Matka Tereza, Fred Rogers?
Adele?
Otec.
On k tobě promluvil?
Tak pokračuj.
Co říkal?
Že už peklo nepotřebuje dozorce.
- A? - To je všechno.
Tak jsem přišel za synem.
Jsem zpátky jen pár hodin.
Pak jsem chtěl jít za tebou.
Abych v tom měl jasno…
Já tam dole strávil tisíce let a poslušně dělal, co po mně chtěl,
a ty tam jednou přenocuješ a táta tě hned propustí?
Jeho cesty jsou ne…
Jestli to dořekneš, dostaneš nevyzpytatelnou ránu pěstí.
Nejdřív detektivka a teď tohle? Jen mi sypte sůl do rány.
Co se stalo s Chloe? Je v pořádku?
To já netuším.
Co jí Michael řekl, že je Boží dar, drží se ode mě dál.
Jo.
Počkat, ví, že já…
Že ty jsi ten dar doručil?
Ne.
Její mozek vypovídal službu i bez téhle informace.
Já tu mrchu našla.
Ahoj, Maze, taky ti přeju hezké ráno.
Měla jsi pravdu. O tom strachu z opuštění.
Rozhodně za to může ona.
- Tys našla svou biologickou matku. - Jak jsem říkala…
Tu mrchu.
Maze, vím, že tě tvoje matka opustila,
ale možná by pomohlo znát její úhel pohledu.
Možná…
Možná byla moc mladá na to, aby to zvládla.
Mojí matce bylo 12 000 let, když jsem se narodila.
No…
Rodičovství může být děsivé v každém věku.
Lilith se nebála ničeho.
Aspoň ne tehdy.
Tak jako tak, určitě se kvůli tomu všemu cítí hrozně.
Prý je ráda, že to udělala. Proč…
Proč ji bráníš?
Protože jí rozumím.
Ty jsi skvělá matka. Charliemu bys to neudělala.
Ne.
Ne Charliemu.
Jak to myslíš?
Když jsem byla fakt mladá…
porodila jsem dítě.
Holčičku.
A…
A opustila jsi ji.
Maze…
Musíš…
Amenadieli, ty už jsi zpátky.
Počkat, takže Lucifer…
Ne, pořád je tady.
V pekle je o všechno postaráno.
Netuším, co to znamená, ale klidně mi k těm věcem přidej.
Jo, slyšel jsem.
Chloe, jak ti je?
Máš pro Lucifera zjistit, jak pokračuje moje krize?
On ani neví, že tady jsem.
No, naštěstí mám dost práce s… však víš,
sledováním stop…
chytáním padouchů.
Mám tak pocit, že mám nad něčím kontrolu, i když nemám.
Dobře, Chloe.
Poslyš, pokud ti můžu jakkoliv pomoct…
Detektive, našli jsme tělo v Silver Lake.
Dobře.
Vezmu si to.
A…
Díky za nabídku,
ale teď se budu držet svojí práce a vyhýbat se všemu, co souvisí s Bohem.
ŘÁD SESTER CESTY BOŽÍ
Fakt vtipné.
Vypadá jako anděl.
Buď sbohem, sestro.
Co k ní máme?
Obětí je sestra Victoria, taky známá jako Victoria Reynardová.
Byla to novicka. Ještě ani nesložila poslední sliby.
Příčina smrti byla rána tupým předmětem do hlavy.
Nejspíš během zápasu.
Podle pohmožděnin na krku
jí někdo zezadu škubnul za řetízek.
Ta podlitina neodpovídá tomu kříži.
Já vím. Taky mi to nejde na rozum.
Možná vrah z toho řetízku něco sundal.
S kým jsi mluvila?
Tamhle jsou.
Promiňte.
- Kdo našel to tělo? - Já.
Ráno jsem vyšla z cely jako první.
Z cely? To zní jako vězení.
Jo, cely. Tak se postaru říká jejich pokojům.
Zdravím. Jsem tu poprvé, ale dlouho vám fandím.
Skoro jsem k vám vstoupila.
- Zajímalo mě… - Vydrž.
Sestra Victoria.
Byla v poslední době rozrušená? Nepohádala se s někým?
- No, zrovna zjistila… - …že byla přijata do našeho řádu.
Měla strašnou radost.
Jaké požehnání, že vás Bůh poslal, abyste našla toho vraha.
No jasně, to přesně Bůh dělává.
Posílá mě všude možně, zabije jeptišku,
jen abych se s vámi setkala, a…
- Hned jsme zpátky. - Je to frustrující.
Vteřinku.
- Co je? - Co děláš?
Nemůžeš je takhle urážet!
Promiň. Chovala jsem se neprofesionálně.
Jo, ale hlavně ze mě kvůli tobě budou mít špatný dojem.
Něco skrývají. Bije to do očí.
No, teď už ti asi nic neřeknou.
Máš pravdu.
Hele, vím, že jsem chtěla odstup, ale hodil by se mi odborník.
Jsem v klášteře v Silver Lake poblíž Coleské a Galvinské.
Za jak dlouho tu můžeš…
být?
Jasně.
Vždyť jsi anděl.
Jak ti můžu pomoct?
Danieli.
Ano?
Detektiv nechce moji pomoc s případem.
Fakt netuším proč.
To opravdu netušíš.
Potřebuju jí tu práci urychlit a došlo mi,
že výjimečně bys mohl pomoct ty.
Náramkáři sobě.
Tak ne. Ale tak jako tak,
napadlo mě, že bychom jí mohli pomoct ze zákulisí.
Na čem si myslíš, že sedíš?
To je Chloein případ. Prověřuju lidi, projíždím výpovědi svědků…
Tohle ty každý den děláš?
- Co sis myslel, že dělám? - Nevím, řešíš svoje vlastní vraždy?
Ty jsi vlastně jen obyčejný knihovník.
Já řeším svoje případy.
Taky si ale pomáháme. A takhle vypadá skutečná policejní práce.
Skutečná policejní práce vypadá vážně nudně.
Hele, chceš to vyšetřování urychlit, nebo ne?
V těchhle zdech si…
připadám jako ve Stříbrném městě.
Počkat, takhle to vypadá v nebi?
Ne, ale cítím tu tolik otcovy lásky, že je tady podobná atmosféra.
A přece tak jiná.
Jak ti můžu pomoct?
Musím ti připomenout,
že už nedokážu zpomalit čas.
Cože?
Já ani nevěděla, že něco takového jde.
Páni.
A co teda dokážeš?
No, jsem otcův nejlepší válečník.
No, i když se mi líbí představa, jak vrážíš pěstí jeptiškám,
můj problém je, že se mnou nemluví,
a tak mě napadlo, že když jsi anděl, možná bys to mohl využít.
Chloe, já se jim nemůžu odhalit.
Ne, takhle ne…
Chtěl jsem říct coby anděl.
Tak jsem to nemyslela. Myslela jsem spíš něco jako Luciferovy čáry.
Máš na lidi stejný vliv?
Nemám, promiň.
Určitě?
Díky, že ses vrátila.
Že jsi ochotná mě vyslechnout.
O tomhle jsem nikomu neřekla.
Otěhotněla jsem, když mi bylo 17.
A po celou dobu těhotenství jsem si to odmítala připustit.
I když jsem začala rodit, pořád jsem myslela…
že to musí být nějaká chyba.
Ale pak…
po porodu...
když jsem ji držela…
To už se nedalo popřít, že…
že je moje.
A že já jsem její máma.
Pak ji ale odnesli na JIPku a…
a všechno mi to…
připadalo jako nějaký sen.
Sen…
na který jsem nebyla vůbec připravená.
Měla jsi děsný dítě.
- Jasný. - Ne. Proboha, to ne.
Ne, byla dokonalá…
a krásná a…
A já nebyla dost silná na to, abych ji vychovala.
Neměla jsem ale ani sílu se jí vzdát.
A tak…
Když sestry byly pryč…
odešla jsem.
Takže jsi…
prostě odešla?
A proto máš skončit v pekle?
Myslela jsem, že můžu předstírat, že se to nestalo, ale popravdě…
Popravdě, Maze,
na ni myslím každý…
každičký den.
Párkrát jsem se ji i snažila najít.
Zajímalo by mě, kde je teď.
Jak se má.
Vypadá to, že dobře.
Cože?
Děkujeme za ochotu.
Nemáte zač. Já…
Přijde mi, že vám můžu říct cokoli.
Víte o někom, kdo by chtěl sestře Victorii ublížit?
No, nejsem si…
Nejsem si… jistá.
Víte o někom, kdo by jí chtěl ublížit?
Ano, vím.
- Kdo? - No přece ďábel.
Někdo další?
Tak krásného člověka vidím poprvé.
Děkuji.
Ptal jsem se, jestli víte o někom, kdo by chtěl ublížit sestře Victorii?
Nevím, promiňte.
Netuším, kdo by chtěl zabít tak nádhernou duši.
Něco mi ale tajíte, nemám pravdu?
Ano.
Je to tajné.
Kdo by ale dokázal tak nádherným očím lhát?
Takže matka představená tohohle kláštera je vrah?
Už je to prý dávno. Matka Angelica utekla a vstoupila sem do kláštera.
A od té doby je tady.
Většina jeptišek o tom věděla, ale prostě ji chránily.
Dokud jsi na ně nepoužil svoje čáry.
Jo, nechápu to. To se mi ještě nestalo.
Jsou to jeptišky a ty jsi anděl. Možná to nějak vycítí.
Možná.
Hlavně že to pomohlo.
No, možná na to naše oběť přišla, chtěla s tím jít na policii
a Angelica se ji snažila umlčet?
Řeknu Danovi, ať to prověří.
To nebude nutné.
Omlouvám se, že se mé sestry snažily skrýt mé hříchy.
Dělaly to jen kvůli mně. Nesuďte je prosím příliš tvrdě.
Tak půjdeme?
Nemůžu uvěřit, kolik máme papírů k jednomu klášteru.
Vždyť jsou to jeptišky.
Kolik zajímavých věcí se jim může stát?
K jednomu klášteru?
Tohle je jen k matce Angelice.
Cože?
- To bude trvat věčnost. - Jo.
Osobně by to šlo rychleji. Mohl bych z nich pravdu vymámit.
Kámo, žije tam 30 jeptišek. Pochybuju, že by to šlo rychleji.
- Bylo by to ale zábavnější. - Tohle je taky zábava.
Vážně?
Vražda je jako jedno velké puzzle.
Akorát nevíš, kde má kraje, ani jak má vypadat složené.
Popisuješ muka. Věř mi, to já znám.
Může to zabrat hodiny, dny, někdy i roky.
Říkám, muka.
Všechen ten tvůj osobní rozvoj byl očividně k ničemu.
Není ale lepší pocit, než když najdeš ten správný dílek,
a najednou do sebe všechno zapadne.
Heleme se.
Asi jsem našel ten dílek.
TOHLE JE FAKT SMUTNÉ
Pusť mě k nim.
Zkratky nejsou řešení.
Dřina…
se vyplatí.
Detektiv už má nějakou podezřelou. Výborně.
Bratře.
Luci.
Co tady proboha děláš?
Chloe mě požádala o pomoc.
Jasně.
To nebyl vtip.
Já ten případ potřebuju vyřešený rychle.
Chápu, že si chceš hrát na detektiva, ale měl bys to nechat na profesionálech.
- Jako na ďáblovi? - Já tu dělám poradce.
Já rozumím lidské touze. Ty jsi jen…
Ten, kdo našel naši podezřelou.
Vážně?
Jako fakt?
Víš co?
Vlastně jsme s Chloe skvělý tým.
Chápu, proč s ní rád pracuješ.
A teď mě omluv, půjdu…
Vyrostla jsem v Portoriku,
v té nejhorší možné čtvrti.
Když mi bylo šestnáct,
zabila jsem v sebeobraně muže.
Utekla jsem sem ve snaze uniknout trestu
a nakonec jsem našla útěchu v Božím náručí.
A sestra Victoria na to přišla.
Ano. Minulý týden jsem jí to řekla.
Ona to ale nepřijala, že?
Chtěla vás nahlásit,
a tak jste měla pocit, že se musíte znovu bránit.
Byla opravdu chápavá,
stejně jako všechny mé sestry.
Detektive,
já jsem ji nezabila.
Když sestru Victorii zavraždili, zrovna jsem končila s modlitbami.
Jenže vaše alibi jsou bohužel jeptišky, o kterých víme,
že jsou ochotné vás krýt.
Určitě jste nic nevynechala?
Chápu, proč byly mé sestry tak ochotné s vámi mluvit.
Kdybych měla co, řekla bych to,
ale víc pro vás nemám. Všechno ostatní je v rukou Božích.
Pokud je tohle to, co pro mě zamýšlí…
určitě pro to má důvod.
Vy jste vážně ochotná se prostě vzdát svobodné vůle?
Jsem ochotná mít víru.
Ale no tak.
Ten pohled já znám.
Za ta léta jsme v klášteře přijaly hodně žen jako vy.
Žen, které se cítí bezmocné, ztracené.
Máš nad životem větší kontrolu, než si myslíš, mé dítě.
Tak jak?
Kontrola, nebo víra? Nemůžete mít obojí.
Věřím ve vás, detektive.
Pomáháte bezradným.
To vyžaduje opravdovou sílu.
A myslím, že jí máte dost na to, abyste našla skutečného pachatele.
Co jim tak trvá?
Tys tam nalil chlast?
Jinak už se ta únavná a zbytečná práce nedá vydržet.
Nemáš zač.
Výpisy hovorů.
Pojď sem.
Díky nim máme představu, co byla zač a kdo ji mohl chtít zabít.
Musíš věnovat pozornost detailům.
A co tenhle detail? Detektivka už vraha chytila.
Určitě tady nedávám pozor já?
Podívej na tohle číslo. Pojď sem.
Pořád se tu objevuje.
Nejdřív s rozestupy a pak pořád častěji až do její smrti.
A den před její smrtí má samé zmeškané hovory.
Nezvedala telefon.
- Možná už někdo nechtěl být ignorován. - To musí být chyba.
Proč?
To je číslo Destiny Page. Tu by nikdo normální neignoroval.
Počkat, té popové hvězdy?
- Odkud ho znáš? Ne, neříkej mi to. - Vtipná historka…
Jdu to říct Chloe.
Tak pokud se to tím urychlí…
Může to být nová stopa.
Dobrá práce.
Vem to zpátky!
Takže…
Destiny Page.
Takže ji znáte.
A asi ne proto, že máte ráda její hudbu.
Chtěla koupit náš klášter.
Myslela jsem ale, že o tom vím jenom já.
Vy jste ji odmítla?
Ano, velmi ji to naštvalo.
Počkat, vy si myslíte, že má něco společného se smrtí sestry Victorie?
To nevíme.
Proč by Destiny Page volala jeptišku v klášteře, který chtěla koupit?
Její poslední album je o tom, jak nalezla víru,
a další album má pokračovat ve stejném duchu.
- Prosím, neříkej to Luciferovi. - Nemáš se čeho bát.
Pokud Destiny konvertovala, měli bychom za ní zajít.
DEN OTEVŘENÝCH DVEŘÍ ADRIANA NASSAR – NA PRODEJ
Můžeme?
Jmenuje se Adriana.
Říkala jsem si, jak ji pojmenovali.
Už jde.
Zdravím. Moc ráda vás vidím.
Já…
Vy…
Nemůžu tomu uvěřit.
Prosím?
Tomu, že vypadáte stejně jak v reklamách na autobusech.
Vy jste milá, děkuju.
Tohle je Linda.
- Vaše… - Váš potenciální kupec.
Pardon, vím, že nemáme domluvenou schůzku.
To nic, pojďte dál.
Tak jo, bezva.
Vítejte.
Vy jste krásná.
Díky.
Kdybyste se mi tady podepsaly… děkuji.
První prohlídka domu může člověkem pořádně zamávat.
Potřebuju se tady trochu rozkoukat.
Klidně si dejte načas.
- A klidně se na cokoliv ptejte. - Já mám otázku.
Adopce.
Ano, nebo ne?
Moje partnerka se snaží zeptat,
jak je to tady se školami. Přemýšlíme totiž o adopci.
Výborné, máte tady zajištěné všechno až do konce střední.
A osobně si myslím, že je báječné, že uvažujete o adopci.
Já jsem adoptovaná a nic lepšího se mi stát nemohlo.
Vážně?
Jo, ale nemáte problém navazovat vztahy?
Přes wifi?
Jaký je tady signál?
Myslím, že bez problému.
A co s udržováním vztahů?
Nevím, co to má společného s domem.
Pardon, máte pravdu.
Je to fakt krásný dům.
To je.
Nevím, proč by ho někdo opouštěl.
Dáte nám vteřinku?
Určitě.
- Co to děláš? - Snažím se tě sblížit s dcerou.
Mně se zdá, že se to celé snažíš vztáhnout na sebe a u toho mě ještě mučit.
Nebo tě jen chci přimět, abys řekla svojí dceři pravdu.
To nemůžu.
Ty jsi svoji matku našla, protože jsi ji chtěla vidět.
Ale kdo ví, kdy…
nebo jestli mě Adriana bude chtít vidět?
Uvědomila jsem si, že to musí být na ní.
Zbabělče.
Já nejsem Lilith.
Jestli chceš svojí matce něco říct…
měla bys to říct jí.
Špatný člověk. Začátečnická chyba.
Fakt už nedokážeš zpomalit čas? Spíš to tady brzdíš.
Ty se snad vždycky trefíš hned?
Rozhodně jsem nikdy nezatkl jeptišku.
Já taky chci, aby se Chloe přes tu krizi dostala.
Cítíš se provinile?
Proč bych měl?
Protože to ty jsi vykonal ten zázrak na její mámě.
- To nebylo… - Cože?
Tak mluvte.
Před lety jsem na otcovo přání
sestoupil na zem, abych požehnal jistou…
Penelope Deckerovou.
Když se máma s tátou pokoušeli o dítě. Oni říkali, že už to skoro vzdali.
A brzy po mojí návštěvě…
ses narodila ty.
Amenadieli.
Ty jsi můj otec?
Jistěže ne.
Takže „požehnal“ není eufemismus?
Alespoň ne v tomhle případě.
Ne, Chloe. Luci, přestaň.
Koukej, Chloe, tvoji rodiče jsou pořád tvoji rodiče.
A vážně mě mrzí, že jsem ti o tom neřekl dřív.
- Já jen… - To nic.
To nic.
Takže…
já jsem jediná, kdo je vůči Luciferovi imunní.
Takže…
Mám nějaké schopnosti?
Něco stylového?
Nevím, dokážu třeba střílet z dlaní lasery?
Ne.
Ne. Jistěže ne.
Šlo jim jen o to stvořit dokonalou paní Morningstarovou.
Proč já?
Nevím, Chloe.
Detektive, když jsem se dozvěděl o téhle…
manipulaci,
cítil jsem se stejně jako ty.
Pak mi ale došlo, že to není žádné prokletí.
Je to dar.
Jen doufám…
že to časem uvidíš stejně.
Mezi náma dvěma je jeden obrovský rozdíl, Lucifere.
Ty jsi dar dostal.
A já jsem ten dar.
Já ani nejsem člověk.
Jsem jen věc,
stvořená pro někoho jiného.
Já…
Musím zpátky do práce.
To dopadlo skvěle.
Na pět, šest, sedm, nahoru a teď!
Trochu živěji.
A raz, dva, tři, čtyři. Snažte se držet rytmus, dva, tři,
čtyři a nahoru, šest,
sedm, osm. Pojďte, lidi! Dva, tři, čtyři
a pět… panebože! Střih!
Vypněte to.
Destiny, ty jsi skvělá, ale lidi, už jsme to sjeli pětačtyřicetkrát.
Strašně skáčete.
Detektiv Deckerová, policie. Potřebuju mluvit s Destiny Page.
Slečna Page potřebuje při modlitbě naprosté soukromí.
No, Hanku, to já sice respektuju, ale potřebuju s ní mluvit.
Má teď fakt nabitý rozvrh. Možná příští sobotu?
Pokud nemáte povolení.
Jasně.
Neboj se, slyšel jsem tvoji hudbu a vím, že jsi věřící člověk.
Takže bych na tebe měl mít…
uklidňující vliv.
- To je ono. - Hanku!
Hej!
- Co tu děláš, kámo? Co tady chceš? - Počkejte!
- Je tu se mnou. - Jo?
Tak co tady dělá?
Co tady děláš?
Myslel jsem, že mi řekne o té vraždě, když je tak zbožná.
Její současná tvorba je ale zřejmě jen snůškou krásných lží.
Vraždě?
Někdo byl zavražděn?
Jo, Victoria Reynardová.
- Destiny, nemusíš… - To je v pohodě.
Proto mi přestala brát telefony.
- Takže ji znáte? - Jo, byla moje asistentka.
Matka Angelica odmítla prodat klášter, tak jste poslala asistentku pro informace?
Tehdy se mi to zdálo jako dobrý nápad.
Victoria si ten život ale zamilovala.
Tak jste udělala co? Zabila jste ji za zradu?
Cože? To si myslíte?
Já měla Victorii ráda
a přála jsem jí to.
Časem.
Proč jste se modlila, když je to jen fraška?
Já se nemodlila.
Jsem…
měsíc střízlivá.
Měla jsem strašnou chuť.
Takže bych vám asi měla poděkovat.
Kde jste byla včera v 10 ráno?
Na schůzce Anonymních alkoholiků. Dostala jsem…
minci za měsíc abstinence.
- Dosvědčí vám to někdo? - Nosím převlek.
Černé mikádo a růžovou mikinu.
Máte tu minci? Ta by nám to potvrdila.
Já jsem pak šla na kozí jógu.
Vypadla mi z kapsy a… znáte to,
kozy sní všechno.
Říkáte, že vaše alibi snědla koza?
Čau.
Mám na tebe prosbu.
Asi si to fakt zasloužím.
Co přesně?
Tyhle ponižující úkony, tu nudu, ten smrad.
Neměl jsem na detektiva spěchat.
Ty bys ale zrychlit mohl, Danieli.
Pokud to chceš urychlit, mohl bys mi třeba jednou pomoct.
Tak dobře.
RENO NEJVĚTŠÍ MALOMĚSTO NA SVĚTĚ
Dejte to do krabice. Co je tohle? Nemusíte všechno obalovat.
Můžete to balit rychleji?
Promiňte,
kde je ta žena, co tady bydlela?
Lily Rose? Před pár dny zemřela.
Nechala tu plno harampádí.
Znala jste ji? Chcete si něco vzít?
Ne.
Možná…
Nedala byste…
mi chvilku, prosím?
Jasně. Lidi, pojďte.
Jdeme ven. Pojďte.
S HRDOSTÍ PŘEDSTAVUJEME
LILY ROSE
Pěkný náramek.
Normálně bych ho nenosil, ale kamarád potřebuje zharmonizovat čakry,
takže ho vlastně nosím kvůli němu.
Takhle pomáháš?
To jako fakt?
Danieli! Já…
Jak tomu říkáš? Sonduju.
A bohužel ti musím dát za pravdu. Má dřina se vyplatila.
Jak to myslíš?
Poptal jsem se všech tady a tady krásná Amberley
mi potvrdila, že sem chodila cvičit
nějaká černovláska s mikádem v růžové mikině.
Bezva.
Podle protokolu, co nám poslala detektivka,
tak byla oblečená Destiny Page.
Počkej, ty jsi ho fakt četl?
Žádné zkratky, Danieli.
Skvělé načasování, protože jsme právě potvrdili, že ona to neudělala.
Takže jsme zase na začátku.
Jo.
Danieli, přestaň na ni tak civět. Nevidíš, že je zasnoubená?
Jo.
Přesně to vidím.
Děkuju.
Co je?
Obdivuju tě.
Jo?
Jo.
I když to kolikrát nikam nevede, ty pořád pátráš dál.
Neodradí tě to. Naopak…
tě to ještě víc motivuje.
Jako bych byla sadistka.
Ne.
Víš, celé věky jsem byl pravá ruka Boží.
A většinou jsem neměl ani ponětí, proč dělám, co dělám.
Když ale vidím tvoji vytrvalost, to, jak nepřestáváš hledat pravdu,
inspiruje mě to.
Kéž bych tehdy byl stejně zvědavá povaha, protože…
pak bych možná znal odpovědi na tvoje otázky, Chloe.
Bohužel je ale neznám.
A Lucifer taky ne.
- Vím, kdo ji zabil. - My to víme.
- My. - Jasně.
Takže ta záhadná pohmožděnina na krku Victorie…
Odpovídá prstenu.
Zásnubnímu prstenu zavěšenému na krku, aby vám ho nesnědla koza.
- Nebo aby vás neodhalili v klášteře. - Určitě i z jiných důvodů.
Náramkáři sobě.
Chápu, proč by jejího snoubence naštvalo, že si zamilovala život jeptišky.
Nemáme ale žádný důkaz.
Nevíme, kdo ten snoubenec je.
Nevíme ani, jestli je to muž.
- Jasně. - Takže…
- Promiňte. - Ano?
Můžeme si spolu někde v soukromí promluvit?
- Určitě. - Myslela jsem jeho.
Jste nervózní.
To nic, sestro Francine.
Můžete mi věřit.
Chtěla jsem to udělat, sotva jsem vás poznala, ale bojím se.
Já tomu rozumím.
Opravdu. Poslouchejte…
jakmile přiznáte pravdu, budete žasnout, jak dobrý je to pocit.
Něco takového dělám poprvé.
To já taky.
Já jen, že…
Jsem žena oddaná víře.
A proto byste to měla udělat.
Protože vy, sestro Francine,
vy víte nejlépe, co musíte udělat.
Tady?
Hned teď?
Ano.
Prostě to udělejte.
Páni.
Pamatuj, Danieli, žádné zkratky.
Ať pěkně dře.
To je fakt.
Co to děláte?
Udělala jsem to.
Jak jste říkal.
Přiznávám, co k vám skutečně cítím.
Tak jsem to nemyslel.
Tohle je špatně.
Jsem jeptiška.
Miluju Boha, jen prostě…
Když vás vidím… cítím něco, co jsem nikdy dřív necítila.
Co to o mně vypovídá?
A co cítíte?
Bude to znít směšně, ale…
cítím se blíž k Bohu.
Ale to není přesné. Je to…
Jako by se vaše láska k Bohu odrážela zpátky k vám…
Skrze mě.
Ano.
Přesně tak.
Jak to víte?
Neuvědomovala jsem si to, dokud jste to neřekl.
Něco mi pomalu dochází.
Počkat. Kvůli tomuhle jste přišla?
- Co jste si myslel? - Že jste tu ohledně sestry Victorie.
Ráda bych pomohla.
Možná můžete.
Zmínila se někdy o příteli nebo snoubenci?
Nenavštívil ji někdo?
Obvykle byla ráda sama.
Říkala, že našla tajnou místnost, o které nikdo neví, a…
ráda tam chodila rozjímat.
Děkuji.
Pokud sestra Victoria našla tajnou místnost…
…měla ideální místo na schůzky se snoubencem.
Když to místo najdeme, možná ho identifikujeme.
Jo.
Lucifere, vím, co si myslíš.
Že jakmile ten případ vyřešíme,
budu najednou mít všechno vyřešené a všechno bude v pohodě, že?
Tak teď už si to rozhodně nemyslím.
Já…
Chci s tebou být.
Vážně.
Jen prostě nevím…
Nevím, kdy se mi to povede překonat.
- Možná to nikdy… - Rozumím, detektive.
Vážně?
Žádné zkratky.
Dám ti tolik času, kolik potřebuješ.
Určitě?
Dobře.
Musí to být tady.
Někde tady to musí být.
Jak jsi to našla?
Došlo mi, že by Destiny Page mohla mít plány budovy,
když to tady chtěla koupit.
A Victoria pro ni pracovala. Tak se o tom tady dozvěděla.
Jeden telefonát jejímu týmu,
a bylo to.
Tajný sklep.
Tak jo, co tady vlastně hledáme?
Něco, co sem nezapadá.
Něco nového.
Něco, co by jeptiška neměla.
Něco…
na čem jsou otisky.
Fakt jsem doufal, že to najdu dřív než vy.
Zdravím, Hanku.
Hádám, že když jsem žádala o ty plány,
došlo vám, co hledám.
Jo.
Věděla Destiny Page, že jste zasnoubený s její asistentkou?
Ne, přes den měla moc práce s tím, aby vypadala zbožně,
a přes noc chlastala.
Vy moc na víru nejste, co?
Je to strašnej podfuk.
Victoria si to myslívala taky.
Rozešla se s vámi, a tak jste ji zabil?
Jen jsem jí chtěl domluvit, ale začali jsme se hádat,
já chtěl zpátky prsten a…
Nechtěl jsem použít tolik síly.
Proč?
Proč dala přednost tomuhle? Skvěle nám to klapalo.
A ona mě opustila
kvůli snůšce výmyslů!
Myslím, že už jsme slyšeli dost.
Víc než dost.
To seš opravdovej gentleman.
Že zemřeš jako první.
Jak sakra?
Co kdyby to nebyl jen podfuk?
Co když je to skutečnější, než si sama uvědomovala, a ty, Hanku,
- jsi ji o to připravil? - Ne.
To nemůže být pravda.
Bože.
Měj víru, Hanku.
Ne.
Ať jde ode mě pryč.
Drž se ode mě dál!
Já myslela, že se nemáš lidem odhalovat.
Nemám.
Připadalo mi to ale jako vhodný trest.
No jo…
Zjištění, že to všechno fakt existuje, může být fakt kruté.
To mi můžeš věřit.
To jo.
O tom s tebou chci mluvit.
Asi vím, proč přitahuju jeptišky.
A to proč?
Sestra Francine říkala, že vedle mě cítila Boží lásku jako nikdy dřív.
Chápeš? Když byla v mé blízkosti.
No…
Jasně, však jsi taky anděl.
Jsem, ale jsem si skoro jistý, že to se její vlastní víra
odrážela zpátky k ní.
Dobře.
Proč si to myslíš?
Vlastně kvůli Luciferovi.
Muži i ženy jsou k němu přitahováni, protože vynáší na povrch jejich touhy,
ale co když je ten důvod
tohle?
Takže říkáš, že v Luciferovi
vidí odraz svojí vlastní touhy?
Kdo by nechtěl být se svou největší touhou?
To jo, s tím…
souhlasím, ale když se na něj podívám, já nic takového nevidím.
Což znamená,
že jsi jediný smrtelník, který ho vidí takového,
jaký opravdu je.
Takže všechno, co jsme spolu sdíleli…
všechno, u čeho jsem se bála, že je manipulace…
…je naprosto skutečné.
Ten dar nejsi ty, Chloe…
ale tohle.
Jasně, ale…
dělám ho zranitelným.
O tom jsem chtěl s tebou mluvit taky.
Co to je?
Souhlas se zveřejněním jména biologického rodiče.
Aby je jejich děti našly, pokud budou chtít.
Je to jako lov odměn, akorát lovíš rodiče.
Děkuju, Maze.
To je perfektní.
Musíš dát dceři na výběr…
dobře?
Musíš.
Byla jsi za svojí matkou, že?
Co jsi jí řekla?
Nic.
Nemohla jsem jí říct: „Nesnáším tě“.
Nemohla jsem jí ani říct: „Odpouštím ti.“ Nemohla jsem jí říct nic.
Protože už tady není.
Zemřela, Lindo.
Ahoj, Lucifere.
Detektive.
Můžu se posadit?
Posluž si.
No, měla jsem…
zajímavý rozhovor s Amenadielem.
Řekni mi, že nebude policejní poradce.
Jen to ne.
Ne, to ne. Má teorii o tom,
proč tě dělám zranitelným.
Povídej.
No…
Podle jeho teorie…
to tak není.
Já mám spoustu jizev, které dokazují opak.
Myslí si…
že přede mnou chceš být zranitelný.
Že chci být…
No to mě podrž.
Asi má pravdu.
Detektive.
Lucifere.
Pokud je to pravda…
Pokud přede mnou sám chceš být zranitelný,
tak já chci být zranitelná před tebou.
Překlad titulků: Veronika Kursová