‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- ברודי אירוספייס -‬
‫- פרויקט מאדים ״רד 2״‬ ‫הכניסה אסורה -‬
‫מחפשת משהו?‬
‫היי.‬
‫רק את לוציפר.‬
‫חמודה שלי… עד לפה הידרדרנו?‬
‫חיים בהזיה?‬
‫נעבור את זה ביחד!‬
‫אני מבטיחה.‬
‫זה בסדר.‬
‫הוא באמת חזר. אני…‬
‫ראיתי אותו אתמול.‬
‫ויש חקירה חדשה, אז…‬
‫רגע.‬
‫לוציפר חזר? על אמת?‬
‫כן.‬
‫כן…‬
‫יש קליטה, הסוללה טעונה,‬
‫אבל אין שום מסרונים. יופי.‬
‫אבל אני לא מופתעת. הוא לא הודיע לי כשעזב.‬ ‫למה שיודיע לי כשהוא חוזר?‬
‫אלה, אני יודעת שאת כועסת עליו, ובצדק,‬
‫אבל גם הייתה לו סיבה טובה לעזוב בפתאומיות.‬
‫ובזמן שהוא לא היה פה, עבר עליו…‬
‫גיהינום. אז אם פשוט תיתני לו קצת קרדיט…‬
‫אני מניחה שיהיה נחמד שלוציפר שוב איתנו.‬
‫התגעגעתי אליו.‬
‫לא כמו שאת התגעגעת אליו,‬
‫כי אני לא נמשכת אליו.‬
‫הוא כמו אח בשבילי.‬ ‫-כן.‬
‫בכל אופן…‬
‫שלום.‬
‫שלום, אני לוציפר.‬
‫לוציפר מורנינגסטאר.‬
‫מורנינגסטאר.‬
‫אני השטן.‬
‫אני שטן שעומד במילה שלו.‬
‫שטן.‬
‫שלום.‬
‫אני לוציפר. לוציפר מורנינגסטאר.‬
‫שלום, בלשית.‬
‫אני אף פעם לא משקר.‬
‫לא לך, בלשית.‬
‫בלשית.‬
‫אז ג׳ודי מייסון?‬
‫כן. מסכנה ג׳ודי.‬
‫היא הייתה ביוכימאית,‬
‫ומפקדת פרויקט מאדים ״רד 2״,‬
‫סימולציה שנערכת ע״י האנשים הטובים‬ ‫של ״ברודי אירוספייס״.‬
‫של אנדרס ברודי?‬
‫מיליארדר ההייטק? חקרנו אותו בשנה שעברה.‬ ‫הייתה לו יאכטה.‬
‫כן. יש לו גם חללית.‬
‫הוא עשיר!‬
‫וגם כל אנשי הצוות כאן, למעשה.‬
‫ג׳ודי הייתה המדענית היחידה.‬
‫חמשת האחרים היו אנשים רגילים‬ ‫ששילמו הון כדי להגיע לפלנטה האדומה.‬
‫ברודי עצמו יהפוך אותם‬ ‫למושבה הראשונה על מאדים.‬
‫בתנאי שהניסויים יצלחו כמתוכנן.‬
‫זה לא נראה כמו משהו שתוכנן.‬
‫לא. ג׳ודי נדקרה בצווארה.‬
‫מצאנו תפוח,‬
‫ואת השערה הזאת,‬
‫שהייתה דבוקה לטביעת רגל עם דם.‬
‫בדקתי את החליפות של כולם,‬ ‫אבל לא מצאתי דם.‬
‫הרוצח כנראה ניקה אותה,‬
‫כי בגלל שאין יוצא ואין בא,‬
‫זה בוודאות אחד מהחמישה.‬
‫אז יש לנו ״תעלומת דלת נעולה״, חברה שלי.‬
‫טוב. והמצלמות קלטו משהו?‬
‫כן, אבל רוב החומר כבר נמחק.‬
‫בסדר.‬
‫אדבר עם הצוות, ואז אחזור לתחנה.‬
‫שלום, בלשית.‬
‫לוציפר.‬
‫היי. חיפשתי אותך בכל מקום.‬
‫הנני, ולא מעדיף להיות בשום מקום אחר, אז…‬
‫אני לא מאמינה שעזבת בלי להגיד שלום!‬
‫לעזאזל…‬ ‫-ברחת לפלורידה ושכחת מאיתנו!‬
‫פלורידה? אני…‬
‫כן… הייתי בפלורידה.‬
‫אמי חלתה מאוד.‬
‫חשבתי שנאלצת לנהל את העסק המשפחתי.‬
‫אכן. אמי חלתה, ולכן ניהלתי את העסק.‬
‫אבל פלורידה זה מקום מחריד.‬ ‫המוני רמשים זוחלים,‬
‫ואין שם מיס לופז.‬
‫אני לא מסוגלת לכעוס עליך!‬
‫אבל היי…‬
‫חלאס עם השטויות האלה, טוב?‬
‫חלאס.‬
‫בלשית, מה קרה?‬
‫אפשר…?‬
‫כן.‬
‫שיקרת לה הרגע.‬
‫לא, את שיקרת.‬
‫רק יישרתי קו.‬
‫אל תשקר אף פעם.‬
‫תזכרי, בלשית…‬
‫בעינייך, נעדרתי רק לחודשיים,‬
‫אבל מבחינתי, ביליתי אלפי שנים בגיהינום.‬
‫כמה דברים השתנו. אולי אפילו השתפרו.‬
‫אחרי הכול, שקר לבן קטן יכול להועיל מאוד.‬
‫היי.‬ ‫-חזרת.‬
‫יופי.‬
‫לדוגמה… דניאל!‬
‫ממש טוב לראות אותך.‬
‫ואתה נראה נפלא, דרך אגב.‬
‫אהבתי את הצמיד שלך!‬
‫יצרת אותו בעצמך?‬
‫לא. זאת אבן אחלמה.‬
‫היא מטהרת לי את הצ׳קרה.‬
‫בהצלחה עם זה.‬
‫תודה, גבר.‬
‫את רואה? לוציפר 2,0.‬
‫לוציפר חזר? מה?‬
‫כן! זה מדהים.‬
‫אני שמחה.‬
‫אני באקסטזה.‬
‫ו… אנחנו מתיישבות.‬
‫מה הבעיה?‬
‫זה בטח שום דבר, אבל…‬
‫לוציפר מתנהג…‬
‫אחרת.‬
‫מה השתנה?‬
‫לא יודעת…‬
‫אני בטוחה שזה לא קשור לעובדה‬ ‫שאמרתי לו שאני אוהבת אותו,‬
‫רגע לפני שהוא עזב,‬ ‫והוא לא בדיוק אמר את זה בחזרה.‬
‫אבל הוא כן אמר…‬
‫״זו את, קלואי.‬
‫זו תמיד היית את.״‬
‫וזה די משמעותי, כי הוא אמר את שמי,‬
‫מה שהוא לא עושה אף פעם.‬
‫אז אני די בטוחה שהוא לא מתנהג מוזר‬ ‫בגלל שהוא נגנב ממני או משהו.‬
‫טוב, אני חושבת ש…‬
‫אם לוציפר לא מתנהג כרגיל,‬
‫זה בטח בגלל שהוא היה ב… את יודעת,‬
‫גיהינום.‬
‫כן.‬ ‫-וגם אם עברו רק כמה חודשים מבחינתנו,‬
‫הוא סיפר לי שהזמן פועל אחרת שם.‬
‫אז אולי חלפו אלפי שנים מבחינתו.‬
‫כן. הוא אמר את זה גם לי.‬
‫אלא אם כן הוא משקר.‬
‫כן… לפחות אנחנו יודעות‬ ‫שהוא לא משקר אף פעם, נכון?‬
‫נכון?‬
‫למעשה, הבוקר,‬
‫גיליתי שלוציפר שקל מחדש‬ ‫את עמדתו לגבי כנות.‬
‫מעניין.‬
‫טוב, אני בטוחה שמה שעובר על לוציפר‬
‫לא קשור אלייך ואל הרגשות שלו כלפייך.‬
‫הוא בטח רק צריך זמן להתאקלם.‬
‫את יודעת. תזכרי‬
‫איזה מין חיים יש לו כאן.‬
‫כן.‬
‫כן. כן, זה...‬
‫את צודקת. זהו זה.‬
‫אני רק צריכה להזכיר לו‬ ‫מי הוא היה בכדור הארץ,‬
‫ורק לתת לו דחיפה קטנה.‬
‫זהו, בדיוק. תודה, לינדה.‬
‫את גאונה.‬
‫ההתאמה ביניכם מושלמת.‬
‫אולי.‬
‫יש חמישה חברים בפרויקט מאדים ״רד 2״.‬ ‫רק צריך לברר למי היה מניע לרצוח את ג׳ודי.‬
‫כן. תשאול. אני זוכר היטב.‬
‫חיוני לתהליך הפענוח.‬ ‫-וזה משעמם לפעמים, אבל בזכותך יהיה כיף.‬
‫כמו תמיד. כזה אתה.‬
‫טוב, בואי ניגש לעניין הרציני.‬
‫את…‬
‫שנאת את ג׳ודי, נכון?‬
‫טוב, לא בדיוק אהבתי אותה.‬
‫האמת היא שג׳ודי הייתה חזרזירה וגנבת.‬
‫תמיד גנבה את מנות המזון שלנו.‬
‫טוב… הקיבה רוצה את מה שהיא רוצה. נכון?‬
‫לכולנו יש תשוקות. נכון?‬
‫מעניין מה היא רוצה.‬
‫פשוט לאכול את האוכל שלה, כנראה.‬ ‫היא אמרה בעצמה.‬
‫ג׳ודי עשתה עוד משהו שהרגיז אותך?‬
‫כן, למען האמת.‬
‫היא התחרפנה לגמרי פעם,‬ ‫כשהתמסטלתי קצת.‬
‫כאילו…‬
‫אם כבר לטוס לחלל,‬ ‫למה לא לקחת טריפ. נכון?‬
‫זה מזכיר לי…‬
‫השארת את זה בשולחן שלי.‬
‫בלשית!‬
‫עוד לא צהריים אפילו!‬
‫כן, אני מבין שהתנהגות כזאת‬ ‫יכולה לעלות על העצבים.‬
‫לא יודע… היא מעולם לא הפריעה לי. היא דיברה‬ ‫קצת בקול רם בטלפון הלווייני לפעמים,‬
‫אבל חוץ מזה… גברת נחמדה.‬
‫אתה משקר!‬
‫לא.‬
‫אני לא.‬
‫סליחה, רצית לעשות את זה?‬
‫לא.‬
‫את בטח מסתירה מאיתנו משהו.‬
‫אני לא רוצה לדבר סרה במתים,‬
‫אבל ג׳ודי נטתה לקלקל מסיבות.‬
‫היו לנו רק חמישה ספרים שם בפנים,‬
‫והיא הצליחה להרוס את הסיומות של כולם.‬
‫כן? מה עשית? הורדת לעטלף את הראש בביס?‬
‫דקרת אותה בישבן החללי העלוב שלה?‬
‫אה, שרון?‬
‫למעשה, זה בעלי שהוריד לעטלף את הראש בביס.‬
‫בחייך! את משקרת.‬
‫אני מתנצל בשם שותפתי.‬ ‫זה היה מאוד לא מקצועי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אגב, לא יצא לי להודות לך‬ ‫על כל מה שעשית למען אוזי.‬
‫מנסיך אופל אחד למשנהו, נכון?‬
‫אז מלבד הספרים, חיבבת את ג׳ודי?‬
‫כן. לגמרי.‬
‫כולם חיבבו. בייחוד הגברים.‬
‫היא הייתה כזאת חתיכה, וחכמה, כמובן.‬
‫אבל היא לא היחידה שהבינה במדע.‬
‫ידעתם שהנדסתי חמישה בשמים בעצמי?‬
‫ניחוחות הפירות שנויים במחלוקת, אבל…‬
‫כולם אהבו את המלונים שלי.‬
‫באמת? כלום?‬
‫תתחיל איתה לפחות!‬
‫למה שאעשה דבר כזה?‬
‫ייתכן שהיא רוצחת.‬ ‫-רגע.‬
‫לא רצחתי את ג׳ודי.‬
‫בחיים לא הייתי פוגע בג׳ודי.‬
‫אני בהחלט לא רוצחת.‬
‫לא רצחתי אותה.‬
‫זה קינמון?‬
‫לא לא דקרתי אותה‬ ‫ב״ישבן החללי העלוב שלה״.‬
‫חי נפשי.‬
‫זה לא קידם אותנו בכלל.‬
‫כן. אני יודעת.‬
‫היי, מה קורה איתך? אתה בסדר?‬
‫כמובן. הכול בסדר גמור.‬
‫לא בא לך לעשות משהו אימפולסיבי?‬
‫בלתי הולם? איזה חטא?‬
‫אתה יודע?‬
‫כמו…‬
‫הנה. תאכל את זה.‬
‫אני לא רעב.‬
‫זאת לא הסיבה לאכול את זה.‬
‫נראה כמו…‬ ‫-היי.‬
‫היי, זה הפודינג שלי?‬
‫כן. הנה לך, דניאל. יאמי.‬
‫טוב…‬
‫מה אתה זומם?‬
‫כלום. סתם נראית קצת רעב.‬
‫ירקת בפנים?‬
‫הוא ירק בפנים.‬
‫מצאתי משהו, ילדים.‬
‫השערה שמצאתי בטביעת הרגל עם הדם?‬
‫זה שיער כבש.‬
‫אז אלא אם כן מישהו פה אהב דברים סוטים…‬
‫אל תגיד את זה.‬
‫לא אגיד.‬
‫זה סימן שמישהו הכניס את השערה לכיפה‬ ‫מהעולם החיצון.‬
‫זה באמת מלהיב!‬
‫כל הכבוד, מיס לופז.‬
‫הגיע הזמן לדבר‬ ‫עם האנשים שמאחורי התכנית.‬
‫גאוני!‬
‫אלוהים… איזה כיף שלוציפר חזר. נכון?‬
‫נאמר לנו שאיש לא הורשה להיכנס למתקן‬ ‫או לצאת ממנו,‬
‫אבל ספקים בטח הביאו אספקה לכיפה, כן?‬
‫לא. כל הפואנטה היא לדמות מסע אמיתי למאדים.‬
‫אף אחד לא יקפוץ לביקור‬ ‫במרחק 52 מיליון קילומטר.‬
‫ומה לגבי תיקונים?‬
‫שוב, כל התיקונים מתבצעים במקום.‬
‫אבל גם זה מינימלי.‬ ‫הכנסנו המון שיפורים מאז הפרויקט הראשון.‬
‫אנחנו פחות מודאגים מתקלות‬ ‫ויותר מקריסה של בני אדם.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אחת הסיבות העיקריות‬ ‫שאנחנו עורכים סימולציות‬
‫היא לבחון את החוסן הפסיכולוגי של הנוסעים.‬
‫קשה להיות בבידוד עם זרים במשך זמן רב,‬
‫הרחק מהמשפחה, החברים, וכל מי שאוהבים.‬
‫כן. השתתפתי בפרויקט מאדים ״רד 1״.‬
‫אני יכול לומר מניסיון שהחוויה…‬
‫משנה אותך.‬
‫אבל כמה זמן אחרי שחזרת,‬
‫התחלת להרגיש יותר כמו עצמך, או…?‬
‫האמת? אני לא בטוח.‬ ‫אני לא יודע אם אחזור להיות כשהייתי.‬
‫זה בטח הקשה במיוחד על מערכות היחסים שלך.‬
‫בלשית,‬
‫אחד מחברי הצוות אמר שג׳ודי‬ ‫דיברה בקול רם בטלפון, לא?‬
‫אולי היא התווכחה עם מישהו בבית.‬ ‫-אני בספק.‬
‫הטלפונים משמשים רק לצרכי הפרויקט.‬ ‫הם מחוברים רק למערכת כאן, בעמדת הפיקוח.‬
‫למישהו כאן היה סכסוך עם ג׳ודי?‬
‫מה לגבי דונובן?‬
‫מי?‬ ‫-מהנדס תעופה שעבד כאן.‬
‫אבל כשהיא קיבלה את הפיקוד‬ ‫על ״רד 2״ ולא הוא, הוא כעס.‬
‫הוא פנה לברודי בצעקות,‬
‫אז ברודי פיטר אותו.‬
‫דונובן היה ב…‬
‫סערת רגשות כשעזב.‬
‫באמת?‬
‫טוב.‬
‫בלשית, אני…‬
‫הרגשתי שהשאלות ששאלת לא נגעו רק לחקירה.‬
‫את חוששת שאולי השתניתי.‬
‫האמת היא ש…‬
‫השתניתי.‬
‫אבל עלייך לדעת שרגשותיי כלפייך…‬
‫לא השתנו.‬
‫כבר גילית סבלנות כה רבה.‬
‫אני רק מבקש שתיתני לי עוד קצת זמן.‬
‫כמובן.‬
‫כל מה שתצטרך.‬
‫תודה.‬
‫איך יכולת?‬
‫אחרי כל מה שעברנו, לוציפר!‬ ‫איך יכולת לחזור הביתה בלעדיי?‬
‫אני לא לוציפר!‬
‫לוציפר סיפר לי שיש לו אח תאום.‬
‫ואת מזיקין.‬
‫נעים להכיר.‬
‫אני מיכאל.‬
‫מיכאל, אה?‬
‫מאיפה לי שאתה לא לוציפר שטוען שהוא מיכאל‬ ‫כדי שלא אכסח לו את הצורה?‬
‫לוציפר לא משקר, זוכרת?‬
‫אלה נראות לך כמו הכנפיים של לוציפר?‬
‫בסדר. מה לעזאזל אתה עושה פה?‬
‫כדי לתקן עוול רציני ביותר.‬
‫ישבתי לתומי בעיר הכסופה, התעסקתי בענייניי,‬
‫כשפתאום בא גבריאל ואומר ש…‬
‫לוציפר חזר לגיהינום.‬
‫מרצונו.‬
‫התפקעתי מצחוק,‬ ‫כפי שאת בטח מדמיינת, אבל…‬
‫אז רפאל התחיל לספר שלוציפר השתנה,‬
‫ואז רמי אמר ״כן, איזו הקרבה״,‬
‫ועד מהרה שמעתי רק‬ ‫״לוציפר, לוציפר, לוציפר״!‬
‫אז קינאת?‬
‫לא.‬
‫התעצבנתי.‬
‫סוף סוף לוציפר עושה מה שצריך,‬
‫בלי להתבכיין, ומשבחים אותו?‬
‫הוא מרד באבא.‬
‫אלוהים הכל־יכול, בשם אלוהים.‬
‫ממתי משבחים עבריין שריצה את עונשו?‬
‫ואם אני מכיר את אחי האנוכי, ואני מכיר,‬
‫כל הדיבורים על הקרבה ואחריות‬ ‫הם רק מסך עשן.‬
‫אני לא יודע על מי הוא מנסה לעבוד,‬ ‫אבל אני יודע…‬
‫שברגע שהוא ישמע שמישהו נמצא כאן למעלה,‬
‫ומשחק בצעצועים שלו,‬
‫ואולי אפילו שובר כמה מהם,‬
‫הוא ישר יטוס הנה ויחשוף מי הוא באמת.‬
‫אז…‬
‫שלום, לוס אנג׳לס.‬
‫נראה לי שאתה היחיד שמנסה לעבוד על אנשים.‬
‫בהצלחה עם זה.‬
‫בני אנוש הם חכמים.‬
‫בייחוד קלואי דקר.‬
‫אני מודה, היא קצת חשדה, אבל…‬
‫אגביר את מינון הלוציפר שלי‬ ‫עד שהיא תיפול בפח,‬
‫ואז אשבור את לבה הקטן.‬
‫אתה יודע בכלל איך להיות לוציפר?‬
‫אתה יודע משהו על העולם? על בני אנוש?‬
‫אני מקשיב, מיס מזיקין.‬
‫אני יודע המון דברים.‬
‫ולמה אתה חושב שארשה לך‬ ‫לעשות את כל זה?‬
‫למה שלא תרשי?‬
‫למה שלא תעזרי לי, אפילו?‬
‫אמרתי לך: אני יודע דברים.‬
‫ואני יודע שאת כועסת על אחי.‬
‫תצטרפי אליי.‬
‫תפתי אותו לחזור הנה,‬ ‫ואז תוכלי להתנקם בלוציפר האמיתי.‬
‫או שתמשיכי סתם להרביץ לפסנתרים.‬
‫הבחירה בידייך.‬
‫שלום, אחי.‬
‫היי, לוסי.‬
‫לוסי!‬
‫אתה כאן!‬
‫רגע.‬
‫אתה כאן.‬
‫כן.‬
‫השתעממתי, אז חשבתי לחזור קצת למעלה.‬
‫בכל אופן… להתראות.‬
‫רגע!‬
‫אני צריך קצת יותר אינפורמציה, אחי.‬
‫למשל, מי משגיח על הגיהינום?‬
‫אף אחד. אבל אל תדאג,‬ ‫כולם הבטיחו להיות שדים טובים.‬
‫השארתי להם פלטת גבינות‬ ‫ושמתי להם סרטים מצוירים.‬
‫אתה מאוד זחוח.‬
‫אני תמיד זחוח, אחי.‬
‫תראה…‬
‫אני יודע במה מדובר.‬
‫אתה חושש בגלל צ׳רלי התינוק. נכון?‬
‫כן, לוסי. כמובן.‬
‫מניין לי שלא יבואו עוד שדים‬ ‫כדי לחטוף את הבן שלי?‬
‫הייתה לי סיבה לחזור לגיהינום.‬
‫גם אני חששתי, אבל אני כבר לא חושש.‬
‫כולם מסכימים. סמוך עליי.‬
‫טוב.‬
‫לפי משרד הרישוי,‬ ‫זאת הכתובת העדכנית של דונובן גלאבר.‬
‫אם הוא יטוס למאדים, בחיים לא ימצאו את אפי.‬
‫אתה יודע, הערב נראה שחזרת לעצמך.‬
‫באמת?‬
‫דונובן גלאבר?‬
‫משטרת אל־איי!‬
‫נראה שהוא לא שמע אותך.‬
‫הוא בדרך לגשר.‬ ‫-אם תיסעי מערבה…‬
‫נוכל לחסום אותו.‬
‫קראת את מחשבותיי.‬
‫כל הכבוד, בלשית.‬
‫משטרת אל־איי! צא מהרכב!‬
‫זה היה כיפי!‬
‫חשבתי שאתם מעקלים.‬
‫ומעקלת.‬
‫סליחה שנבהלתי, פשוט…‬
‫רק המכונית נשארה לי.‬
‫אולי לא היית צריך לצעוק על ברודי‬ ‫עד שהוא פיטר אותך.‬
‫אה, שמעתם על זה?‬
‫טוב, הגיע לו.‬
‫הוא קידם מישהי הרבה פחות מתאימה ממני.‬ ‫-אתה מתכוון לג׳ודי המסכנה.‬
‫האישה שדקרת בצווארה.‬
‫רגע,‬
‫אתם אומרים שג׳ודי מתה?‬ ‫-מאוד.‬
‫ואתם חושבים שאני עשיתי את זה?‬
‫לא. אין מצב.‬
‫קודם כול, הייתי כל השבוע בטקסס, בראיונות.‬ ‫חזרתי רק אתמול.‬
‫שנית, מעולם לא נגעתי בה.‬
‫מספיק גרוע שברודי הכניס אותי לרשימה שחורה.‬ ‫הוא לא היה נותן שג׳ודי שלו תיפגע.‬
‫ג׳ודי שלו?‬
‫כן.‬
‫היה ביניהם רומן.‬
‫למה לדעתכם היא קודמה במקומי?‬
‫הבוס בעצמו לא הקפיד‬ ‫על הכלל שלו נגד קשרים בין עובדים.‬
‫ברודי נשוי.‬ ‫-אולי נמאס לג׳ודי להיות המאהבת.‬
‫זה מסביר את השיחות הזועמות.‬ ‫-ברודי חשש שאשתו תגלה.‬
‫כן, ודאג שזה לא יקרה.‬ ‫יש לו גישה לעמדת הפיקוח.‬
‫ויכולת למחוק את צילומי האבטחה.‬
‫כן. אנחנו צריכים לדבר עם ברודי.‬
‫כן, אכן.‬
‫תודה לך.‬
‫ובחיים לא תהיה ריאן גוסלינג, דרך אגב.‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני חסר מעש לחלוטין.‬
‫אתה אף פעם לא חסר מעש.‬
‫משהו פה חשוד.‬
‫היי. גיליתי למה לא הצלחנו להשיג את ברודי.‬
‫הוא מת?‬
‫לא בגן עדן. בחלל.‬
‫מתברר שהוא בניסוי במעבורת עד מחר בבוקר.‬
‫אז… אתה יודע,‬
‫זה אומר שאתה ואני…‬
‫לא צריכים לעבוד הערב.‬
‫כן.‬
‫כן. טוב…‬
‫אז אחזור הביתה ואוכל ארוחת ערב.‬
‫לגמרי לבדי.‬
‫להתראות, בלשית.‬
‫זאת הייתה הזמנה?‬
‫אל תשאלי אותי.‬
‫האיש הזה הוא אניגמה.‬
‫לוציפר!‬
‫הבאתי אוכל שאנחנו אוהבים.‬
‫המבורגרים וצ׳יפס.‬
‫בלשית.‬
‫בלשית! חכי!‬
‫בלשית, אנא.‬
‫בלשית…‬
‫אנא.‬
‫תני לי להסביר.‬ ‫-מייז?‬
‫מייז?‬
‫אתה מתנהג אחרת לגמרי.‬
‫אני מנסה להיות סבלנית, לוציפר,‬
‫ומבינה… לא!‬ ‫-בלשית…‬
‫לא. תניח לי. אני…‬
‫אני כבר לא יודעת מי אתה בכלל.‬
‫את צודקת.‬
‫למען האמת, גם אני כבר לא בטוח מי אני.‬
‫הייתי שם כל כך הרבה זמן שהלכתי לאיבוד‬
‫במי שהייתי.‬
‫והשתדלתי כל כך לחזור להיות לוציפר שהייתי,‬
‫לוציפר שהכרת,‬
‫אבל…‬
‫כשראיתי את מייז, הגיהינום הציף אותי.‬
‫קלואי…‬
‫זה היה חסר משמעות.‬
‫רק את חשובה לי.‬
‫כן?‬
‫מניין לי שאתה לא משקר?‬
‫כי התחלת לשקר.‬
‫לא לך.‬
‫את שונה.‬
‫בחיים לא אשקר לך.‬
‫כן. טוב…‬
‫אני צריכה לזוז. אני צריכה לחשוב.‬
‫בלשית!‬
‫אין דבר שנותן השראה יותר מטיסה תת־מסלולית,‬
‫אולי חוץ מנוף לפלנטה האדומה.‬
‫ואגיד לכם משהו:‬
‫ג׳ף בזוס יכול לנשק לנו בתחת!‬
‫אבל המשימה הזאת‬
‫מקרבת אותנו בצעד אחד…‬
‫בלשית, בקשר לאמש…‬ ‫-לא רוצה לדבר על זה.‬
‫…להגשמת החלום הזה.‬
‫סליחה.‬ ‫-סליחה.‬
‫אני מלא גאווה.‬
‫ואגיד לכם משהו…‬ ‫-מר ברודי, יש לך רגע לדבר?‬
‫סליחה, אם לא אכפת לכם‬ ‫לעמוד עם יתר הכתבים…‬
‫רגע.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫כן.‬
‫אתה עזרת לי למצוא מחילה.‬
‫כן, נכון.‬
‫מה שלומך?‬
‫שוב תודה, גבר.‬
‫זה היה ממש סבבה מצדך.‬
‫שוב תודה, גבר.‬
‫זה היה ממש נהדר מצדך…‬
‫אני הרוס מהמוות של ג׳ודי.‬
‫- ברודי אירוספייס -‬
‫פשוט חולה.‬
‫אף אחד לא מצפה לאבד עובדת ככה.‬
‫אנחנו יודעים ששכבת איתה.‬
‫אישה רבת הישגים…‬ ‫אולי היא לא רצתה להיות המאהבת,‬
‫ואולי לא רצתה להתחלק בך.‬
‫כן, אולי היא איימה לגלות לאשתך, או לציבור.‬
‫אני צריך עורך דין?‬
‫הייתה לך גישה לכיפה, למצלמות…‬
‫כרגע נראה שאתה בעל המניע.‬
‫אתם יודעים… הייתי אומר‬ ‫שאני בהחלט זקוק לעורך דין.‬
‫אולי זה זמן טוב לעשות את הדבר שלך.‬
‫את מה?‬
‫המוג׳ו, עם העיניים.‬
‫כן, זה.‬
‫מר ברודי…‬
‫סליחה, שאלה אחת אחרונה.‬
‫תתניע את הרכב.‬
‫תגיד לי,‬
‫ממה אתה מפחד באמת?‬
‫אני…‬
‫אני מפחד…‬
‫ש…‬
‫אנשים יגלו.‬
‫שרצחת את ג׳ודי?‬
‫לא.‬
‫שאני שונא את החלל!‬
‫הקשקוש האסטרונאוטי הזה מפחיד אותי!‬
‫הקמתי את פרויקט מאדים‬ ‫רק כדי להתחרות בבזוס ובמאסק.‬
‫זה היה תעלול יח״צני.‬
‫אז אתה לא רוצה לטוס למאדים?‬
‫זאת הסיבה שאתה מזיע כל כך?‬
‫אני חוטף בחילה במכוניות.‬
‫כמעט התעלפתי בסימולציה.‬
‫איך אני אמור לטוס ברקטה למאדים?‬
‫ג׳ודי ידעה שאתה מעמיד פנים?‬
‫בהתחלה לא. זה נודע לה‬ ‫כשהיא הייתה בכיפה, האמת.‬
‫התקשרה אליי בכעס‬ ‫ואיימה לגלות לכולם. לתקשורת…‬
‫סיבה נוספת בשבילך לרצות במותה.‬ ‫-לא.‬
‫שכנעתי אותה לרדת מזה.‬
‫אמרתי לה שכבר אין לי ברירה‬ ‫אלא להמשיך בפרויקט. התפייסנו.‬
‫אני אומר לכם. לא היה לי שום קשר למוות שלה.‬
‫יש לך אליבי לערב שלפני שלשום?‬ ‫-הייתי בבית כל הלילה,‬
‫והקאתי את הנשמה, כי ידעתי שלמחרת בבוקר‬ ‫אצטרך להיכנס לפחית המטופשת הזאת.‬
‫יש לך סימוכין לזה?‬
‫אני מניח שלא.‬
‫אני לא מדבר יותר בלי עורך דין.‬
‫חשבתי שאנחנו חברים.‬
‫דן, היי.‬
‫ברודי לקח עורך דין.‬ ‫אי אפשר לעשות כלום בלי ראיות נוספות, נכון?‬
‫כן, אני חוזרת עכשיו.‬
‫אני…‬
‫הרגזתי אותך עוד יותר, מה?‬
‫כששאלתי אותו מה מפחיד אותו.‬
‫בעצם, לוציפר…‬
‫בדיוק להפך.‬
‫אני חושבת שזה עזר לי להבין.‬
‫אף פעם לא הייתי בגיהינום,‬
‫והלוואי שלעולם לא אהיה,‬ ‫אבל ממה שסיפרת לי,‬
‫זה מקום נורא באמת.‬
‫ואם באמת בילית שם אלפי שנים,‬
‫לא פלא שהשקרים והפחד חזרו יחד איתך.‬
‫כלומר… כן, השתנית,‬
‫אבל היה מוזר אילולא השתנית.‬
‫הגיע הזמן שאשלים עם זה.‬
‫ניפגש בתחנה?‬
‫כן.‬
‫טוב.‬
‫אמרתי לך.‬
‫טקילה עושה לו כאב בטן.‬
‫היי, לינדה.‬ ‫-היי.‬
‫כבר צהריים?‬
‫התכוונתי להתקשר אלייך.‬
‫תהיתי אם זה בסדר שצ׳רלי‬ ‫יישאר אצלי עוד לילה אחד.‬
‫אתה לא צריך לעבוד?‬ ‫-כן,‬
‫אבל המקום הטוב ביותר בשביל המלאך הזה‬ ‫הוא כאן, צמוד אליי.‬
‫אמנדיאל,‬
‫מתי הנחת את צ׳רלי בפעם האחרונה?‬
‫לא מזמן. לפני 15 או 16 שעות.‬
‫אמנדיאל, תן לי את התינוק.‬
‫טוב…‬
‫מה הבעיה?‬
‫טוב, תקשיבי.‬
‫אני לא רוצה להדאיג אותך, אבל…‬
‫לוציפר חזר.‬
‫כן, קלואי סיפרה לי. אז מה?‬
‫אז מה?‬
‫הוא לא בגיהינום. לא משגיח על השדים.‬
‫אבל לוציפר לא היה חוזר‬ ‫אם המצב לא היה בסדר, נכון?‬
‫אני מניח. ככה הוא אמר.‬
‫וזה לוציפר. הוא לא משקר.‬
‫מה?‬
‫לא, פשוט קלואי סיפרה לי ש…‬
‫מתברר שמאז שהוא חזר…‬
‫לוציפר התחיל לשקר.‬
‫מה?‬
‫הוא לא היה משקר לגבי דבר כזה.‬
‫כן…‬
‫נכון.‬
‫לא, כמובן. אתה צודק.‬
‫בוא לא נהיה מונעים מפחדים.‬
‫טוב. בוא, תינוקי.‬
‫דקר.‬
‫היי.‬
‫אז…‬
‫את מתחרפנת?‬
‫לראות אותי ואת לוציפר ביחד…‬
‫מייז, אני יודעת מה את מנסה לעשות.‬
‫כן?‬ ‫-כן, ואת גרועה בזה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫כן. את מנסה להתנצל בסגנון השדי המוזר שלך.‬
‫כן?‬
‫תראי,‬
‫כעסתי.‬
‫זה גמר אותי,‬ ‫לתפוס אותך עם לוציפר ככה. באמת.‬
‫אבל אני יודעת שאת…‬
‫את במקום פגיע כרגע. את בודדה,‬
‫את מתגעגעת לחווה,‬
‫וזה עזר לי להבין‬
‫שגם ללוציפר כואב.‬
‫הוא נואש לאהבה ולחיבה. ממש נואש.‬
‫מן הסתם, אם הוא פנה אלייך.‬
‫זה גם עזר לי להבין שאני רוצה להיות‬ ‫זאת שתהיה שם בשבילו.‬
‫בכל המובנים.‬
‫למעשה, אני חושבת שהגיע הזמן‬ ‫שניקח את הזוגיות שלנו לשלב הבא.‬
‫את אומרת שאת רוצה להזדיין איתו?‬
‫כאילו…‬
‫אני מקווה שזה קצת יותר רומנטי מזה,‬
‫אבל כן.‬
‫אני חושבת שחיכינו מספיק זמן.‬
‫ארגורן, זאת לא החרב שלך.‬
‫אני ערה לגמרי.‬
‫זה הזמן לכוס קפה, לוציפר.‬
‫זה טוב.‬
‫אתה יודע, אני… רעבה.‬
‫רוצה משהו מהמכונה?‬
‫אוי…‬
‫שכחתי את הכסף שלי.‬
‫אכפת לך…?‬
‫אז…‬
‫מה אתה אומר?‬ ‫אתה רוצה את זה שאתה אוהב?‬
‫״ראנץ׳ פאפס״, או…‬
‫אולי משהו שונה?‬
‫אתה יודע, חשבתי…‬
‫השתנית,‬
‫אבל לפעמים שינוי הוא דבר טוב.‬
‫אתה יודע, אני…‬
‫חושבת שלוציפר החדש מוצא חן בעיניי.‬
‫התקדמת.‬
‫נתקעתי בגרסה ישנה שלנו, ו…‬
‫אולי הגיע הזמן שאתקדם,‬
‫או…‬
‫שנתקדם ביחד.‬
‫אולי אחרי שנגמור עם החקירה הזאת, אני…‬
‫אבוא אליך?‬
‫טוב.‬
‫תראה אותנו.‬
‫כן.‬
‫די מקסים, לא?‬
‫אולי יש השתקפות!‬
‫סליחה.‬
‫השתקפות…‬
‫לוציפר.‬
‫לוציפר?‬
‫ד״ר לינדה מרטין! שלום.‬
‫אז זה נכון.‬
‫אתה כאן.‬
‫כן.‬ ‫-נהדר.‬
‫אתה בטח מאושר.‬
‫כולם בטח…‬
‫מי משגיח על הגיהינום?‬
‫אל תדאגי, זה בסדר.‬
‫כן, כי בפעם האחרונה‬ ‫שהשאירו את הגיהינום בלי השגחה,‬
‫שדים באו וחטפו את התינוק שלי,‬
‫אז אני צריכה טיפה יותר מ״זה בסדר״.‬
‫כן, אני מבין. את מפחדת על הילד שלך.‬ ‫-אני לא מפחדת שהוא ייפול מהנדנדה, לוציפר.‬
‫אתה לא זוכר מה קרה?‬
‫הם חטפו את צ׳רלי.‬
‫הם ניסו לקחת אותו לגיהינום.‬
‫זה עניין רציני.‬
‫אז ברור שאני פוחדת על הילד שלי.‬
‫אני צריכה שהתינוק הזה יהיה מוגן.‬
‫כן, אני מבין.‬
‫את פוחדת על התינוק שלך, אבל…‬
‫זה יותר מזה, לא?‬
‫את מפחדת להיות אימא גרועה. נכון?‬
‫ולמה יש לי הרגשה‬
‫שיש לך סיבה טובה לזה?‬
‫אבל אל תדאגי.‬ ‫הגיהינום תחת השגחה, אני מבטיח לך.‬
‫וככל שאני חושב על זה יותר,‬
‫אולי זה גם יישאר ככה.‬
‫את יכולה לחזור לרגע‬ ‫לפני שכיבו את המצלמות?‬
‫כלום.‬
‫תריצי קצת קדימה.‬
‫תמשיכי.‬
‫עוד. הנה. תעצרי.‬
‫אלוהים!‬
‫את צודקת, יש השתקפות!‬
‫מי שרצח את ג׳ודי‬
‫מחק את הצילומים רק מהרגע‬ ‫שבו הוא נכנס לתמונה.‬
‫הוא לא חשב על ההשתקפות שלו.‬
‫אבל אני לא רואה את הפנים.‬
‫יש דרך לדעת של מי החליפה?‬
‫זו לא אחת מהם. תראי.‬
‫יש לה צינור חמצן חיצוני,‬
‫אבל בחליפות מפרויקט מאדים ״רד 2״…‬ ‫תראי. כלום.‬
‫הם כנראה בתוך החליפה.‬
‫השינוי הזה נחשב כשיפור בעינייך?‬
‫בהחלט, כן.‬
‫טוב. אולי אני יודעת מאיפה החליפה הישנה.‬
‫לוציפר, בוא נלך.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, מאוחר. אולי נחזור מחר בבוקר.‬
‫לוציפר, אין לנו צו אפילו.‬
‫לוציפר.‬
‫איפה אתה?‬
‫שום דבר.‬
‫אז בוא נלך!‬
‫סאם צ׳אווז!‬
‫משטרת אל־איי! נצור אש!‬
‫משטרת אל־איי?‬
‫אלוהים… תודה לאל!‬
‫זרוק את הנשק.‬ ‫-סליחה.‬
‫אתה עצור באשמת רצח ג׳ודי מייסון.‬
‫רגע, מה?‬
‫לא רצחתי אותה, אנדרס ברודי עשה את זה.‬
‫חשבתי שאתם הוא. לכן יריתי.‬
‫ומניין לך שברודי רצח את ג׳ודי?‬
‫ג׳ודי גילתה שפרויקט מאדים‬ ‫הוא רק תעלול יח״צני.‬
‫היא סיפרה לי, והתחלנו לעבוד יחד‬ ‫כדי למצוא הוכחה ולדווח לתקשורת,‬
‫אבל היא הייתה קשורה מדי מבחינה רגשית‬ ‫לפרויקט ולברודי, ו…‬
‫הזהרתי אותה שלא תתעמת איתו, אבל…‬
‫היא איבדה סבלנות, ו…‬
‫עכשיו היא מתה.‬
‫למה לא סיפרת לנו קודם?‬ ‫-את מכירה את אנדרס ברודי?‬
‫המוניטין זה הכול בשבילו.‬ ‫חשבתי שהוא יחפש אותי.‬
‫תכסיס מחוכם, אבל הוא לא יעבוד.‬
‫כל הראיות מצביעות עליך.‬
‫ראיות? על מה אתה מדבר?‬
‫רק לך יש גישה לעמדת הפיקוח,‬
‫ולמצלמות האבטחה.‬
‫הייתה לך חליפת חלל‬ ‫מפרויקט מאדים ״רד 1״.‬
‫במצלמות רואים השתקפות של החליפה שלך,‬ ‫מתקדמת אל עבר הכיפה,‬
‫שניות לפני שההקלטות נמחקו.‬
‫ואני מנחש שהשטיח המכוער הזה‬ ‫הוא מעור כבש,‬
‫ותואם את השערה שנמצאה בזירת הפשע.‬
‫לא…‬
‫אתם צודקים. אבוא איתכם.‬
‫סאם משקר. הוא לא עשה את זה.‬
‫אני רצחתי את ג׳ודי.‬
‫תזרקי את הסכין, מנדי.‬ ‫-אני לא רוצה לפגוע בעוד מישהו. פשוט…‬
‫הבאתי אותו כהוכחה. זה כלי הרצח.‬
‫נראה שברודי וג׳ודי לא היו היחידים‬
‫שהפרו את האיסור על קשרים אישיים בעבודה.‬
‫אני לא מבין. לקחת את החליפה שלי,‬
‫ורצחת את ג׳ודי?‬
‫למה?‬ ‫-חשבתי שאתה מאוהב בה.‬
‫התנהגת בצורה חשודה, ו…‬
‫הסתרת דברים, ואז תפסתי אותך‬ ‫מתלחש איתה בטלפון.‬
‫עבדתי איתה כדי לחשוף את ברודי.‬ ‫כל פרויקט מאדים הוא זיוף.‬
‫מה?‬
‫למה לא אמרת?‬
‫כי רציתי לשמור עלייך.‬
‫כשעזבת לפרויקט הראשון, חיכיתי לך.‬
‫המון זמן לא היית בבית.‬
‫וכשחזרת, היית שונה כל כך.‬
‫חשבתי שאתה כבר לא אוהב אותי.‬
‫לא משנה איפה אני, כאן…‬
‫על הירח, במאדים…‬
‫זה לא משנה. שום דבר‬
‫לא ישנה את מה שאני מרגיש כלפייך.‬
‫גם אם אהיה בכלא?‬
‫שום דבר.‬
‫בלשית!‬
‫לא. זו רק אני.‬
‫אני יודעת מה אתה עומד לעשות, ולא אתן לך.‬
‫יש לי עניינים משלי עם לוציפר,‬
‫וכן, אני קצת כועסת על קלואי,‬
‫אבל זה? לא.‬
‫לנשק אותי… מילא.‬
‫קלואי היא אדם טוב. זה לא מגיע לה.‬
‫את צודקת.‬
‫את צודקת. קלואי מיוחדת.‬
‫ולכן שיניתי את דעתי,‬
‫ו…‬
‫אני די בטוח שגם קלואי.‬
‫נראה ש…‬
‫היא מעדיפה את לוציפר החדש על הישן.‬
‫גילית לה מי אתה באמת?‬
‫לא.‬
‫לא, אבל אגלה, בבוא הזמן.‬
‫החלטתי לא להרוס ללוציפר את החיים,‬
‫אלא לקחת אותם.‬
‫אז ברשותך…‬
‫כן, זה לא…‬
‫אני צריך להגיע לפגישה.‬
‫לוציפר?‬
‫אני כבר בא, בלשית!‬
‫טוב.‬
‫ערב טוב.‬
‫היי.‬
‫זוכר את הפעם האחרונה שהיינו כאן?‬
‫כמובן.‬
‫סיפרנו זה לזו מה אנחנו מרגישים.‬
‫אני רק מקווה שאתה יודע‬ ‫שהתכוונתי לכל מילה שאמרתי.‬
‫אני אוהבת אותך, לוציפר.‬
‫גם עכשיו.‬
‫גם אני התכוונתי לזה.‬
‫אני אוהב אותך, קלואי.‬
‫כמה זמן חיכיתי לזה.‬
‫גם אני.‬
‫רואה?‬
‫אני עדיין עונדת את זה.‬
‫אני רואה.‬
‫אתה יודע…‬
‫מרגע שנעשה את זה…‬
‫המצב לא יחזור להיות כשהיה.‬
‫אני מאמין שאת צודקת.‬
‫פעם יריתי בלוציפר כדי להוכיח שהוא השטן,‬
‫ועכשיו אני יורה בך כדי להוכיח שאתה לא.‬
‫ככה חשבתי.‬
‫כמה זמן את כבר יודעת?‬
‫ידעתי שמשהו לא בסדר‬ ‫בפעם הראשונה שנישקתי אותך.‬
‫אבל תמיד היו לך הסברים טובים,‬ ‫שקרים טובים.‬
‫רציתי להאמין לך.‬
‫אבל אז ראיתי אותך עם מייז.‬
‫אז ידעתי.‬
‫לוציפר בחיים לא היה…‬
‫עושה לי את זה.‬
‫אז…‬
‫מי אתה?‬
‫אני אחיו של לוציפר,‬
‫מיכאל.‬
‫נעים להכיר…‬
‫את יודעת שזה לא יהרוג אותי!‬
‫כן, אבל זה נותן לי הרגשה טובה.‬
‫בסדר, הבנתי.‬
‫הבנתי.‬
‫אז מה?‬
‫זה כנראה אומר שמעולם‬ ‫לא חיבבת את לוציפר החדש.‬
‫אתה לא היחיד שיודע לשקר,‬
‫ואתה ממש לא לוציפר.‬
‫אני לא יודעת למה אתה כאן, ולא אכפת לי.‬
‫אבל אני יודעת שאני שמחה,‬
‫כי בזכותך הבנתי‬
‫שכל החששות שלי, שלוציפר השתנה,‬ ‫היו בדיוק כאלה.‬
‫הם היו חששות.‬
‫מה שיש לי עם לוציפר זה מיוחד.‬
‫זה אמיתי, ולא משנה כמה פעמים תשקר לי,‬
‫לעולם לא אאבד אמונה‬
‫בי ובו.‬
‫באמת?‬
‫מספיק עם השקרים, מה?‬
‫רוצה לשמוע אמת, אם כן?‬
‫את…‬
‫מתנה מאלוהים, קלואי דקר.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זה אומר שמעולם לא היית אמורה להתקיים.‬
‫אבא ברא אותך בשביל לוציפר.‬
‫את קיימת, עלי אדמות, במיוחד בשבילו.‬
‫כדי להיות הצעצוע הקטן שלו.‬
‫נכון שזה מיוחד?‬
‫אני לא מאמינה לך.‬
‫הגיע הזמן שתעזוב.‬
‫תסתלק!‬
‫אתה ער מאוחר,‬
‫מיכאל.‬
‫מזל טוב, אחי.‬
‫פעם לקח לך המון זמן‬ ‫להבין שאני עובד עליך.‬
‫לא היית צריך להשתמש בפחד‬ ‫כדי להיכנס לי לראש.‬
‫לא היית צריך לעשות את זה.‬
‫זה היה ברור מדי.‬
‫אבא יודע שאתה כאן?‬ ‫-נו, בבקשה…‬
‫אני עושה מה שבא לי.‬
‫לך הביתה, מיכאל.‬
‫זה לא מקומך.‬
‫טוב… אני יכול,‬
‫וכשאגיע לשם, אני יכול להגיד לרמי‬ ‫שהגיע הזמן לחזור,‬
‫כי אתה יודע מי עוד לא שייך לכאן?‬
‫נכון,‬
‫הבן שלך, צ׳אקי.‬
‫אני לא מפחד ממך, מיכאל.‬
‫לך הביתה.‬
‫החיים של לוציפר מסריחים בכל אופן.‬
‫הדבר היחיד שגרוע יותר הוא הפקקים.‬
‫המחאות שלך לא משכנעות.‬
‫אתה מתגאה בזה שאתה מנצל‬ ‫את הפחדים של כולם,‬
‫אבל תמיד ידענו מה הפחד שלך.‬
‫אתה מת מפחד שלוציפר יותר טוב ממך.‬
‫שהוא תמיד יהיה‬
‫טוב ממך.‬
‫בבקשה…‬
‫אחינו?‬
‫השטן?‬
‫זה שגורש מגן עדן לנצח נצחים?‬
‫בדיוק, מיכאל. כי אפילו למרות זה, אתה יודע,‬
‫עמוק בפנים,‬
‫שהוא תמיד ינצח בסוף.‬
‫עוד נראה.‬
‫אחי!‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫הגיע הזמן, לוסי.‬
‫אתה צריך לחזור.‬
‫למה?‬
‫מה קרה?‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬