# Kad si bila ovde
# Nisam te mogao pogledati u oči
# Ti si poput anđela
# Tvoja koža me tera da zaplačem
# Lebdiš poput pera
# U predivnom svetu
# Oh, voleo bih da sam poseban
# Ti si tako posebna
# Ali ja sam nakaza
# Ja sam čudak
# šta dođavola radim ovde?
# ne pripadam ovde
# Ona beži
# Opet
# Ona beži
# Beži
# Opet.
Jesam li previše puta odsvirao ovu pesmu?
Jesam, zar ne?
Ipak, ima manje drastičnih načina da se zahteva nova pesma.
Šta da vam odsviram? Otrov?
ABBA? - Osveta.
Ne znam tu. Ali ako otpevate par strofa, kladim se da vas mogu pratiti.
Pa... nije li to gdin Rekoh, gubi se kučko.
Drago mi je što vidim da ste se oporavili od avantura u pustinji.
Umalo sam umro zbog tebe.
Vozio si ukradeni Brinkov kamion pun novca. Zbog mene...
nisi zauvek u zatvoru. Nema na čemu.
Danima sam hodao po pustinji. Jedva sam preživeo.
Bilo je toliko loše da sam počeo da haluciniram. Video sam te sa krilima.
Dobro se video. Ali sad sam drugačiji.
Ne znam šta to znači i nije me briga. Trebao mi je onaj novac.
Istražio sam te. Pun si love.
Dakle, isplati me. - Mislim da je tvoja istraga bila malo...
neadekvatna.
Nisam halucinirao, zar ne? - Šta osećaš?
Zbunjenost? Gađenje?
Užas? - Većinom užas.
Pitam se šta je ona osećala. - Ko?
Detektivka, naravno.
Vidiš, nedavno je otkrila moju pravu prirodu.
I u tom trenutku, dok sam čekao da vidim njenu reakciju...
ušla je policija, odvukla je. Mislim, ipak je bila pogođena.
Otišla je. Napustila je Los Anđeles zbog odmora.
To je bilo pre mesec dana.
Govorim sam sebi da jednostavno procesuira to što je saznala.
Mislim, može biti prilično stresno otkriti da je neko zaista đavo.
Šta ako je već odlučila?
Šta ako je odlučila da sam ja inkarnacija đavola?
I šta ako je u pravu?
Nemoj me ubiti, čoveče. Molim te, ja sam samo lopov.
To je sve.
To nije tačno. - Molim?
Nisi samo to. Ne shvati me pogrešno, naravno da si lopov,
ali možda zaslužuješ priliku da dokažeš ljudima da nisi samo to.
Dobro, tako. Novac da pokriješ sve svoje dugove,
platiš medicinske račune prijateljima i dobiješ priliku za novi život.
Priliku da te ljudi vide... na drugačiji način.
Ovo je trik, zar ne?
Uz sve ovo trebam ti pokazati i dobru volju? Vrlo dobro.
Pošto sam te ostavio bez pantalona prilikom zadnja dva susreta,
kako bi bilo da izbalansiram stvari? - Ne...
U redu.
Sad smo kvit. Na neki način.
Mogu li sad otići? - Apsolutno.
Šta ima? Zdravo.
Zdravo, stranče. Videla sam mrtve tipove dole.
Nisu mrtvi, Mejzekin. - Razlog više zašto si trebao da pozoveš.
Šta je? Još si uzrujan što sam te pokušavala da te izdam i ubijem?
Bilo je to pre mesec dana. - Naravno da ne. Misliš da sam čovek?
Ne, samo... sam se zaneo na trenutak.
I još uvek si zabrinut zbog Dekerove.
Ponudila sam da je pronađem. Ja sam lovac na glave.
Trebaš me samo zamoliti. - Detektivka još procesuira moje lice đavola.
Zadnja stvar koja joj treba je da je traži demon. - Ili...
pokušavaš da izbegneš stvari. - Lep pokušaj.
Šta je? - Detektivka je povela i malu na put.
Samo tražiš izgovor da je pronađeš, zar ne? - Ne!
Ne.
Ne, Kloi će se uskoro vratiti.
A onda se mogu izviniti Triksi. - Znaš, Mejzekin...
počinjem da mislim da pitanje nije kada... već... hoće li se vratiti.
Stigao sam u 6:45.
Već su ogradili područje. I to je sve.
Idi kući, Lucifere. - Dobro jutro i tebi, detektive Tupadžijo.
Kloi još nije ovde, i nisi nam potreban, pa...
Nebitno, još sam konsultant za LAPD
i da, ti nemaš nikakva ovlašćenja nadamnom, pa je to, to.
Da, tačno.
Den to ne misli. Gubitak Šarlote ga je zaista pogodio.
I ja saosećam sa onim kroz šta Deniel prolazi,
ali odbijam da budem žrtveno jagnje za nešto za šta nisam odgovoran.
To se ponavlja u mom životu. - Trebaće mu vremena, Lucifere.
Svima... će nam trebati vremena.
Još nisam načisto sa Bogom. Nisam sigurna da ću ikad biti.
Onda je to njegov gubitak, gđice Lopez.
Pa, želiš li detalje? - U stvari, ne.
Ne, nisam hteo da Denielu pričinim zadovoljstvo, ali...
mislim da je vreme da prestanem da dolazim na mesta zločina.
Misliš, završio si sa pojavljivanjem, proveravanjem je li Kloi ovde
i odlaženjem, a da uopšte nisi pomogao?
Da. Čini se da sam gajio lažnu nadu.
Prilično glupe, zaista, da će jednog dana ona samo... došetati.
Hej, izvinjavam se što kasnim. - Dekerova!
Detektivko... - Bože moj!
Kako je bilo na odmoru? Gde si bila? Zašto nisi nabacila više boje?
Slušaj, sve ću ti ispričati, obećavam,
ali prvo, šta se dešava? - Da. Naravno.
Naša žrtva je 55 godina stari pčelar po imenu Bob Goldbah. Uzrok smrti...
Udarac strugačem meda u vrat. - Gadna stvar, zar ne?
Ko bi rekao da je pčelarstvo opasan posao?
Čini se da je napadnuta jedna od košnica.
Možda je Bob uhvatio ubicu kako mu gazi pčele, pa su se potukli?
Moguće. Ima li svedoka? - Nijedan. Ali Bobova žena, Lenora, je tamo.
Sjajno, hvala. Razgovaraću sa njom. Dobar posao, Ela. - Naravno.
Bože... Kloi se vratila.
Konačno se možemo vratiti u normalu.
Niko nije mrzeo Boba. Bio je dobra duša.
Nikad nije podigao glas.
Ne pada vam na pamet niko ko bi ga želeo povrediti? - Ne.
Mislim, mi... zajedno prodajemo med na pijaci.
Tamo smo svi jedna velika porodica. - U redu...
Usred sam nečega. Nastavite.
Ja...
ne mogu zamisliti...
Veoma mi je žao, izvinite me. Mogu li razgovarati sa tobom?
Lucifere, muž joj je upravo ubijen. - Jesi li... u redu?
Da, dobro sam. - Gde si otišla?
Odvela sam Triksi u Evropu i putovale smo uokolo i...
znaš, to mi je dalo vremena da procesuiram ono što sam videla.
I jesi li procesuirala?
Jesi li prihvatila ono što si videla?
Ja... - Detektivko... prihvataš li mene?
Nije da mi nisi uvek govorio istinu. Znaš?
Tako da... mislim, duboko u sebi, ja...
sam uvek znala. - Ali kako se osećaš zbog toga?
Uplašena? Prestravljena? Želiš li da vičeš na mene?
Da me udariš u lice? Opet pobegneš? - Ja...
Mislim da samo želim da se vratim na posao. - To je sve?
To je sve.
Koji k...
LUCIFER SO4E01 Sve je u redu
Sve ove godine razgovaranja sa tobom su mi pomogle, Linda.
Otvorila si mi oči, pomogla da shvatim ljudske emocije.
Hvala, Lucifere. To je lepo čuti.
Još jednom, tvoj uvid mi je pomogao da nešto shvatim.
Detektivka je očito u poricanju.
Naravno. - Kako drugačije objasniti njeno potpuno nereagovanje na pravog mene?
Pomozi mi, doktorka. Pomozi mi da joj pomognem.
Šta bi hteo da čuješ od nje? - Šta ja hoću nije bitno.
Ne slažem se. Ono kroz šta Kloi prolazi je...
neverovatno teško. Veruj mi, znam iz iskustva.
Ali ja sam tvoj terapeut. Ne njen.
I pitam se jesi li očekivao... od nje... da te odbaci.
Možda si čak to i želeo. - Zašto bih želeo da me odbaci?
Jer se vratilo tvoje demonsko lice, a odbijaš da pričaš o tome.
Nema baš puno toga da se kaže, zaista.
Prvi put kad sam ubio ljudsko biće, moje demonsko lice se vratilo.
Ne verujem da je baš tako jednostavno.
Ubiti ljudsko biće je protiv pravila tvog oca, ne tvojih.
A nedavno si saznao da se anđeli samoostvaruju. - Znači, misliš...
da se kažnjavam jer sam ubio ljudsko biće? - Pitam se da li...
se kažnjavaš jer si uživao u tome.
Šta ako jesam?
Onda možda zbog toga opet vidiš samo sebe kao zlog.
I možda zato želiš da te Kloi odbaci.
Ne želim da me ona odbaci. - Rekla ti je da je dobro.
Šta ako je ono što ti je rekla... jednostavno istina?
A šta ako nije?
Naći će način da ti to stavi do znanja.
Kažete da bih trebao da se ponašam kao da je sve kao što ona tvrdi...
onda polako bockam njeno poricanje i pronađem način da probušim mehurić.
Znam da te ništa od onog što ti mogu reći neće sprečiti da to uradiš.
Sve što mogu tražiti je...
ne žuri. - Naravno, doktorka.
Malim koracima.
Ja sam đavo.
Lucifere, šta to radiš?
Detektivko, vreme je da gđica Lopez konačno sazna istinu.
Ja sam anđeo koji je predvodio pobunu protiv mog oca, Boga.
Posle toga sam proteran u Pakao,
gde sam vladao kao kralj nad dušama prokletih.
Lucifere, sad sve ima smisla.
Dođavola, pokušala sam da ostanem ozbiljna, zaista jesam.
Čoveče, kako? Kako uspevaš da ostaneš u takvom liku?
Jednostavno je. Sve je istina. A moj brat, Amenadiel, on je anđeo.
Ima li krila? - U stvari, opet ih je dobio.
Misliš li da me može provozati jedan krug? - Trebala bi da ga pitaš.
Ovaj tip. Tako si smešan!
Zašto misliš da ne govorim istinu, gđice Lopez?
Odavno sam prestala da pokušavam to da shvatim.
Mislim, hej, svi imamo svoje mušice?
Moja je da sam zaista đavo. - Tako je.
Imaš li novih informacija o slučaju?
Da. Dakle, ispostavlja se da
strugač meda nije mogao pripadati žrtvinoj kolekciji,
jer je imao, pričekaj... med na sebi.
Zar ne služi za to? - Bobova i Lenorina specijalnost bili su specijalni medovi.
Znaš, med sa borovnicama, med sa cimetom. Ali ovaj tu...
dobri, staromodni obični med. - Znači da je ovaj med došao od nekog drugog.
Možda je suparnik došao sa ličnim alatom da uništi košnicu.
I onda ga iskoristio da ubije Boba kad ga je uhvatio.
Kako đavolski. A ja znam o čemu govorim. - Ti si đavo.
Zaista jesam.
Dobro. Nije li ovo zabavno, detektivko?
Šta to?
Pa, sad znaš istinu o meni i, kako si rekla, to ti ne smeta...
Pa, možemo se tome smejati zajedno.
Možeš gledati ljude kako se uvijaju kao pereci da opravdaju ono što im kažem
umesto da razmotre najočitiji odgovor.
Mislim da je to nekako zlobno. - Šta?
Niko pri zdravoj pameti neće poverovati
da si ti zaista, znaš, đavo. Pa, bez dokaza.
Naravno da će pokušati da shvate metaforu.
Ili se možda samo oporavljaš od toga što to nisi sama otkrila.
Možda malo.
Eno Bobovog i Lenorinog štanda. Novi su na pijaci.
Dok je Čisti med bio ovde godinama.
Možda mu se nije dopala konkurencija.
Uništi konkurentovu košnicu i odjednom je opet pčela matica.
Detektivko, pošto si očito prihvatila moju đavolju stranu...
Da. - Bi li je htela videti u akciji?
Naravno. Zašto da ne. - Dobro.
Dobrodošli. Šta vam mogu ponuditi?
LAPD, detektivka Deker. Jeste li vi vlasnik štanda? - Da. Glen Dobs.
Lepo. Kažite mi, Glen... šta vi želite? - Molim?
Volim da izvučem sve one nevaljale, skrivene želje čovečanstva.
Izgledate kao neko ko zaista želi da skine teret sa duše. - Ja...
Ja... ja želim...
Nastavite. - Ja...
Čekajte, šta se dešava?
Lucifere, možda želiš... - Tako je, da. Glen...
Glen, kažite mi... šta želite?
Želim da Bob Goldbah umre.
Slučaj rešen, detektivko. A zabrinuo sam se da sam zarđao.
Želite da umre? Zašto? Jer je bio pretnja vašem poslu?
Šta? Ne.
Zato što ga se plašim. - Plašite se Boba?
Bucmastog, bezazlenog i veoma mrtvog Boba? - Bob je mrtav?
Veoma. - Oh, hvala Bogu. Konačno mogu da se opustim.
Zašto ste se plašili Boba?
Razgovarajmo nasamo.
U redu, dobro. Uništio sam im košnicu.
Bio sam ljut jer je Bobov i Lenorin veštački med
izbacivao moj štand iz posla. Mislim, med sa avokadom?
Ma dajte. Ja sam iz L.A.-a, a čak i ja mislim da je to previše.
Ali kad vas je Bob uhvatio, ubili ste ga, zar ne? - Ne, otišao sam kući,
i nekoliko sati kasnije, Bob se pojavio na mojim vratima.
Znači, suočio se sa vama. Šta je rekao? - Rekao?
Nije ništa rekao.
Bob vam je to uradio? - Kao da je bio druga osoba.
Nije bio ljut. Bio je... tako miran.
Zbog toga je bilo još strašnije, znate? - Šta ste uradili kad je otišao?
Zezate me? Otišao sam u bolnicu. - Dobro. Pokažite mi još jednom.
Detektivko, definitivno sam ovo već video, u paklu.
Znaš, gde sam...
Nema veze. Vreća kugli za bilijar, možda.
Nisu baš okrugle, zar ne? - Bile su to okrugle kvake za vrata.
Mislim, ko to radi?
Njegova priča je proverena. Glen je bio u bolnici u vreme smrti.
Znači, Bob nije bio blage naravi kao što smo mislili. - Očigledno nije.
Ali vreća sa kvakama? To je... tako specifično.
Je li to bila poruka? - Ako jeste, nije prošla.
Šta radiš?
Mislim da nas prate. Čini se da ima pištolj.
Detektivko, ovo je prilika da upotrebim svoju demonsku snagu.
Možeš videti za šta sam zaista sposoban.
Ili mogu uperiti svoj pištolj u njega i viknuti, "Ne mrdaj!" - Ma da.
Nikad nisam video koliko daleko mogu baciti ljudsko biće.
Šalim se. Većinom.
U redu. Tvoj je.
Lucifer, stani! - Vidim da ti moja prava priroda još uvek predstavlja problem.
Šta? Ne, nije to. On ima značku!
Zašto ste nas pratili? - Jer je vaša žrtva bila u programu zaštite svedoka.
U.S. maršal, Luk Rejnolds.
Zdravo.
Vi ste bili zaduženi za Boba? - Da. Držao sam ga na oku, brinuo da bude bezbedan.
I spektakularno omanuo u tome, zar ne? - Definitivno jeste.
Pa, pitao je. - Zašto ste nas pratili?
Mogli ste nam prići kad god ste hteli.
Znam. Izvinite, ali kad imate posla sa nekim kao Bob Kvaka...
Izvinite. Ozbiljno? Bob Kvaka?
Zašto je bio u programu zaštite svedoka? Loš pornić?
Bob je vršio naplate za zločinački sindikat Paradiso.
Potpis mu je bio pretući ljude skoro nasmrt vrećom punom kvaka.
Članovi Paradisoa poznati su kao nemilosrdni.
Nisam imala posla sa njima, ali ako je Bob bio visoko u organizaciji...
Baza im je u Njujorku, ali imaju prste svuda.
Bez uvrede LAPD-u. Nisam znao kome mogu da verujem.
Posebno zato što niko nije trebao da zna da je Bob bio ovde.
Mislite da je Paradiso odgovoran za ovo?
Grupa njih je došla u grad pre par dana,
a mislim da nisu došli zbog sunca.
Jeste li razgovarali sa njima? - Koja je svrha? Ne razgovaraju sa policajcima.
Bili biste iznenađeni. Mislim, na kraju, ona ima đavola na svojoj strani.
Možda je i smešno kad čovek zna.
Šta ima, Dekerova? - Mejz.
Uplašila si me. Šta...
Šta radiš kog đavola? - Čula sam da si se vratila.
I znam da znaš...
Znaš. - Tako je.
Dakle, sakrila si se u mraku i...
čekala najjeziviji trenutak da kažeš nešto? - Stare navike.
Slušaj, znam da si verovatno veoma uplašena, pa...
Gest dobre volje. Zaključana sam u njima. Nemaš se zbog čega brinuti.
Slušaj, želim da znaš... Kloi, iako sam demon...
nikad te ne bih povredila.
Znam.
Da? - Zaista.
Dobro.
Dobra volja, a? - Pa, mislila si da si sigurna.
Samo to je bitno, zar ne? - Je li?
Gde je Triksi? Nadala sam se da ću i nju videti.
O, da. Ona je kod Dena.
Znaš, nije ga videla neko vreme,
pa će malo ostati kod njega. - Da, naravno.
Navratiću da je pozdravim. - Ja ne...
Ne mislim da je to dobra ideja, Mejz.
Znala sam.
Još je ljuta na mene, zar ne?
Znaš, Mejz, ljuta je i ja...
žao mi je, ja samo...
ne mislim da će ubrzo preći preko toga.
Da.
U redu, hajde. Izbaci to iz sebe. - Šta?
Oboje znamo zašto si zaista ovde. Da likuješ.
Luci, ovde sam da se pobrinem da znaš istinu.
Da mi anđeli u stvari imamo kontrolu nad sobom, kao što sam i mislio.
Takođe da likujem.
Shvatio sam to kad si uzleteo na nebo sa Šarlot.
Usput, fino si to obavio. Karta prvog razreda do Srebrnog grada.
Baš kao što je zaslužila. - Slažem se.
Znaš, zaista ćeš mi nedostajati, brate. - Nedostajaću ti? Kako to misliš?
Dobio si krila nazad.
Možeš konačno zauvek otići kući, kao što si želeo svo ovo vreme.
Pretpostavljam da mi je to bio krajnji cilj, u redu.
Iskreno, iznenađen sam da si se uopšte vratio.
Srebrni grad nije onakav kakvog ga se sećaš? - Ne, ne...
Isti je kao što ga se sećam.
Srećan sam zbog tebe, brate. Dobijaš ono što želiš.
A, iznenađujuće, mogao bih i ja. - Šta to?
Detektivka zna ko sam zaista.
O, Luci.
Jesi li dobro? Treba li ti moja pomoć?
Pa, to je to. Čini se da joj to ne smeta.
Znam. I ja sam bio skeptičan, ali...
mislim da bi zaista moglo biti istina. - Jesi li siguran?
Ako sam ti potreban, ostaću koliko god vremena... - Brate...
idi kući. Vrati se tamo gde želiš da budeš.
S obzirom na reputaciju Paradisoa, nisam ovo očekivala.
Koja je poenta iznude i ubijanja
ako ne dobiješ ono što želiš? Čak i ako je to, oče pomozi, kugla za boćanje.
Izvinite. Jeste li vi Frenk "Momak sa bazena" Paradiso?
Ja sam. Ko pita? - Bob Kvaka nedavno je ubijen ovde u L.A.-u
a vi ste ovde na odmoru. - Svet je pun koincidencija, zar ne?
Sad, ako biste me izvinuli...
Kad ste zadnji put videli Boba?
Pomislićete da je čudno. Kad je bio u boksu i svedočio protiv mog ujaka.
Obezbedivši usput sebi dobru nagodbu. - On laže.
Iako si verovatno to znala, pošto je mafijaš i sve to.
Ali ja zapravo imam dokaz.
Nešto sam otkrio dok sam istraživao poslužavnik sa sirom.
Veoma ukusno. Med sa avokadom, ko bi rekao?
Prilično je dobar, zar ne?
U redu, u redu. Saznali smo da Bob živi u L.A.-u.
Nismo imali razloga da ga ubijemo. - Moji spisi kažu da ste se Bob i vi mrzili.
Bili smo suparnici. Imao je tu stvar sa kvakama, a ja...
Vi ubijate ljude u bazenima, odatle nadimak Momak sa bazena.
Vrlo pametno. Vidim šta ste uradili tamo. - Navodno ubijao.
Ali sa godinama, počeli smo da poštujemo jedan drugoga. - Recimo da verujem u to.
Bob je ipak strpao vašeg ujaka u zatvor na 50 godina jer je svedočio.
Da, i dugujemo mu zbog toga. - Kako to mislite? - Ujak Vin je bio gad.
Bob nam je svima učinio uslugu kad ga je izbacio iz igre.
Što se tiče meda, nije tako kako izgleda.
Izgleda kao da ste uzeli ukusan trofej posle ubistva.
Pre par nedelja, dobili smo anonimnu poruku da je Bob u L.A.-u.
Došli smo ovamo da ga upozorimo. Tada smo probali med.
Sladak je skoro kao i njegova Lenora. - Mogu li videti poruku?
Voleo bih da mogu da vam pomognem. Dao sam je Bobu.
Videla sam nadzorne kamere na pijaci.
Možemo proveriti snimke da vidimo je li Momak sa bazena Paradiso ili neko drugi
posetio Lenorin i Bobov štand, u redu? Hvala, Den.
To je bilo razočaravajuće. - Još nismo zapali u slepu ulicu.
Ne, ne. Kad sam čuo da mu je nadimak Momak sa bazena,
zamišljao sam ga više kao osumnjičenog iz Bejvoča.
Slušaj, detektivko...
Izvini. - Šta nije u redu?
Sve je u redu. Sve. Sve je u redu. Ja samo...
Uplašio si me. Sve je u redu.
Verujete Momku sa bazena? Zaista?
Njegova priča se slaže.
Ima čvrst alibi za noć ubistva.
Alibiji se mogu kupiti. Ti tipovi su čudovišta, detektivko Deker.
A ja neću skidati oči sa njih,
ali verujem mu kad kaže da je dobio anonimnu dojavu.
Ako poruka postoji, ko god da je napisao, želeo je Boba mrtvog.
Tu osobu moramo pronaći.
Je li Lenora znala za Bobovu prošlost? - Ne znam. Nikad je nisam upoznao.
Bob joj nije trebao reći,
ali opet, nije trebao ni da napadne pčelara sa pijace
sa vrećom kvaka za vrata, pa...
Čujte, dajemo sve od sebe u WITSEC-u, ali ti tipovi, oni...
ne mogu se uzdržati.
Nije se činilo da Lenora zna kad sam je ispitivala, ali Momak sa bazena...
ponašao se kao da su se već upoznali. - Znači da je znala istinu.
Onda je možda videla poruku. - Deniele, tu si.
Treba mi savet iz oblasti, u kojoj, pretpostavljam, imaš veliko iskustvo.
Šta znači kad žena odskoči na tvoj dodir?
Ne. Neću više da igram tu igru.
Molim? - Kažeš nešto uvredljivo, glupo, ali...
nekako smešno, a ja samo slegnem ramenima. To je bio naš fazon.
Ali mi nismo prijatelji. Ne više.
Ali znaš šta, daću ti odgovor. - Hvala ti.
Znači da te mrzi.
Da te želi što je moguće dalje od sebe, jer sam tvoj dodir...
tera je da odskoči... od gađenja.
Šta?
Nema smešne dosetke?
Zdravo.
Gde je Lucifer? - Ne znam i nije me briga.
Trebao je poći sa mnom da ispitamo Lenoru.
Pa, izgleda da idemo samo ti i ja.
Detektivka je u još dubljem poricanju nego što sam mislio.
U redu, daću ti savet kako da joj pomogneš.
Konačno. Hvala, doktorka. - Ali moram naći dobru metaforu.
Uzmimo... tebe...
kao primer. - O, igra uloga. Prošlo je dosta vremena, doktorka.
Nemamo klovnovske maske, ali ipak sam za igru.
U redu. Ako si ti u poricanju,
i ako te to poricanje prisili da se suočiš sa istinom koja...
te plaši više nego što bi voleo da priznaš... - Nastavi.
Rekla bih da projektuješ svoje probleme
na situaciju sa kojom se trenutno nosiš. Ili...
na osobu sa kojom to rešavaš.
Shvatam šta želiš da kažeš, doktorka. Hvala ti. - Shvataš?
Pa, detektivka očito projektuje svoje probleme na slučaj.
Da je shvatim, moram iskoristiti slučaj
da joj pomognem da shvati svoja osećanja.
A radeći to, shvatiti i svoja lična osećanja?
Hej, Den, htela sam da ti kažem,
da mi je žao što nisam bila ovde za tebe kad si se nosio...
sa svim. - Ne znam šta bi to promenilo.
Samo sam se zakopao u posao, znaš?
Ne, ali ipak, ovde sam da preuzmem posao,
pa ako ti je potrebno vreme za tugovanje.
Posao mi je poput terapije. Tačno tu trebam da budem.
U redu, ali znaš, ovde sam ako želiš da razgovaraš. - Znam.
I hvala ti.
Ipak, ima nešto. - Šta to?
Zašto je Triksi opsednuta italijanskim sladoledom? - Bože moj.
Bilo ju je teško nagovoriti da odemo iz Rima nakon što ga je otkrila.
U redu, komšija je video Lenoru kako odlazi noseći torbu za teretanu,
sama i u žurbi. Uzela je svoj auto.
I šta? Umešana je u ubistvo svog muža i pobegla je?
Mogla je napisati anonimnu poruku.
Kad nije upalilo, možda ga je ubila sama ili našla nekog da to uradi.
Ili je otkrila istinu o čoveku kojeg je volela i to ju je oteralo.
Šta mislim da bi osetila u tom trenutku? Užas? Gađenje?
Blago uzbuđenje? - Mislim da to sad baš ne pomaže, Lucifere.
Shvatanje njene perspektive pomoći će nam da shvatimo njene postupke.
Znaš šta? Imaš pravo. Sigurna sam da se osećala izdanom...
Zbunjenom. Čak i uplašenom.
Misliš da je zato pobegla? Zato što ga se plašila?
Lenora je možda lagala o tome šta je znala o Bobu,
ali iskreno je tugovala na mestu zločina.
Mislim da nam nešto izmiče. - Ela, šta je ponela sa sobom?
Odeću, toaletni pribor. Standardna torba kad ideš iz grada. I...
album sa venčanja.
Ne nosiš album sa venčanja ako si ubila muža.
Den, šta si video na snimku sa pijace?
Samo jednu posetu Momka sa bazena Paradiso, kao što je tvrdio.
I maršala Rejnoldsa. Par puta, u stvari.
Je li razgovarao samo sa Bobom?
Jednom je razgovarao sa Lenorom. Zašto? - Rekao je da je nikad nije upoznao.
Ne znam... dobro sam. Šta god. Nije važno.
Mejz, obe znamo da to nije istina. Triksi ti puno znači.
A ona je poslednja osoba sa kojom se moraš pomiriti
pošto si se opet vratila životu demona. - Ja...
Linda, šta se dešava sa tobom? - Trebaš li da piškiš?
Ne. Sedim celi dan. Lepo je prohodati kad imam priliku. - U redu.
U redu, pričajmo o tome sa čim se emocionalno suočavaš.
Da, zaista ne želim. - Možda bi pomoglo ako govorim tvojim jezikom.
Govoriš lilimski?
Molim? - Ne, biće da ne govoriš.
Ne, govorim o nasilju. Hajde, ustani.
U redu. Prvo, volim da se tučem kad sam srećna ili...
uzbuđena. I drugo, zaista ne želim da slučajno ubijem... moju najbolju prijateljicu.
Ne. Mislim da me podcenjuješ, Mejz.
Počela sam da se bavim kik boksom. Naučila sam neke poteze.
Pustiću te da... - Hej!
Linda! - Prestanite, vas dve. Dobro je da sam ovde.
Ne mogu dopustiti da se tučete zbog mene.
Ne tučete se zbog mene,
zar ne? - Ne, ali je ipak slatko da to misliš.
Pomirile smo se pre mesec dana. - Treba li vam moja pomoć?
S ovim ili... nečim drugim? - Ne, u redu je.
U redu smo.
Jesi li dobro? - Vratio sam se kući u Srebrni grad.
To je super. - Trebalo bi biti. Isti je kao što ga se sećam, ali...
Zašto je osećaj bio... drugačiji?
Zašto nisam imao osećaj... - Doma?
Zato što je ovo tvoj dom.
Dobijam samo Rejnoldsovu govornu poštu.
Ima li sreće sa praćenjem njegovog telefona?
Triangulišem ga. Nisam sigurna koliko će to trajati.
Ni da li on uopšte ima veze sa ovim.
Mislim da je imao. Obavio sam par diskretnih poziva u kancelariju maršala.
Dva bivša kriminalca pod Rejnoldsovom zaštitom umrla su u zadnjih par godina.
Ko ih je ubio? - U tome je stvar. Jednog je ubila besna devojka.
Drugog je udario auto i pobegao, pa je izgledalo kao mafijaško ubistvo.
Dakle, naš dragi U.S. maršal se poslužio tajnama koje je znao.
Neprijateljima je odavao lokacije na kojima se kriju kriminalci.
Ili bi rekao novim devojkama i ženama istinu,
znajući da će se osetiti izdanim. - I eto, prljavi posao bi bio obavljen.
To je izuzetno efikasno.
Ali u Bobovom slučaju, niko nije zagrizao mamac.
Možda je Rejnolds postao frustriran i odlučio da uprlja ruke?
Pitanje je, zašto? - Nastaviću da kopam, da vidim mogu li otkriti još nešto.
Pa, zašto je Lenora pobegla? - Ako se Rejnolds ranije video sa njom...
onda mu očito veruje.
Možda joj se javio i rekao joj da je u opasnosti.
A ona nije ni slutila koliko je to tačno.
Upravo sam locirala Rejnoldsov GPS, pa biste trebali...
Znate šta trebate da uradite.
Zašto? Zašto ovo radite?
Molim vas... kažite mi. Nemojte! Nemojte.
Žao mi je.
Nema drugog načina. - Molim vas, nemojte. - Naravno da ima!
Postoji mnogo načina da je ubijete. Bukvalno hiljade.
Ali izabrali ste način Frenka "Momka sa bazena" Paradisoa
da mu smestite i sredite stvari. Vrlo pametno.
Bacite pištolj, Rejnoldse. Odmaknite se.
Ne shvatate. Nisam ja negativac ovde.
Godinama gledam sve te kriminalce,
kako žive srećne živote, nagrađeni za užasne stvari koje su uradili.
Lenora nije uradila ništa loše. Pustite je. - Nije? Oprostila mu je.
Čak i kad je postao isto čudovište kakvo je oduvek bio.
Videli ste šta je uradio čoveku sa pijace. Oni se nikad ne menjaju.
Možda je pogrešio. Svi to ponekad uradimo.
Ali je barem pokušavao da ostvari bolji život za sebe.
A vi ste ga ukrali. - Vi... nazad.
Lucifere, nemoj! - Nije vaš posao da kažnjavate, maršale Rejnolds.
Moj je.
Nemoj mu dozvoliti da pobegne.
Isuse! - Ne baš.
Kreni! Kreni!
Hajde!
Rejnoldse!
Izlazi odmah! Napolje.
Ruke iza leđa.
Lucifere...
U žurbi sam. Preuzećeš ga? - Ko je ovo?
Šta sam ti ja, sekretarica? Negativac je. Otkrij.
Mejz.
Triks.
Hej, ja...
Htela sam da razgovaram sa tobom.
Da ti kažem da... mi je žao.
Tako mi je žao zbog...
Znam, ludice.
Nisi ljuta na mene? - Ne. Ne bih mogla ostati ljuta na tebe.
Ali tvoja mama, ona... - Šta? - Ne... Ne, nije važno.
Zdravo, Den. - Čoveče...
Izvini, čoveče. Ja...
Mora da sam se izgubio u mislima. Mislio sam da nema nikog.
Gde si bio kog đavola? - Otišao sam kući na neko vreme.
A tamo nema telefona? - U stvari, baš nema.
Den, ti si najhumanija osoba koju poznajem.
Hvala? - Zašto si izabrao da živiš ovde? U Los Anđelesu.
Hrana je sjajna. Volim okean.
I... upoznao sam neke ljude.
Ljude do kojih mi je stalo.
Mislim da je sad nekako postao i moj dom.
I da je vreme da prestanem da tražim izgovore zašto želim da ostanem
i da izaberem da ostanem.
Sjajna vest, čoveče.
Ona je u raju, Den.
Nemoj.
Mrzim kad ljudi to kažu. - Pogledaj me.
Ona je zaista tamo. Veruj mi.
Nekako ti verujem.
Ako si došao po još novca, gdine Rekoh, gubi se kučko, sad nije dobar trenutak.
Zdravo.
Nekad sam slušala tu pesmu do besvesti u srednjoj školi kad...
kad sam se osećala izgubljeno.
Lucifere, u vezi s... onim što sam videla...
Doslovno sam imao eone da se pomirim sa onim što si videla.
Moju... moju čudovišnu stranu.
Ali to nije sve što sam.
Bar se nadam da nije.
Kako god, nije pošteno od mene da očekujem da samo ti...
to prihvatiš.
Iskreno nisam siguran kad ću ja biti u stanju.
Ako ikad budem.
Lucifere, ono što sam htela da kažem je...
ono šta sam videla...
bio je moj partner.
Zaista? - Zaista.
Pa, onda... problem je rešen, detektivko.
Jer ako me ti možeš prihvatiti, onda... je to jedino što je bitno.
Znali smo da će ovaj deo biti težak, Kloi.
Ali zapamti jedno, to što radiš... je najbolja stvar za sve na Zemlji.
Uključujući Lucifera.
Znam.
Jesi li spremna za sledeći korak?
Jesam.
Preveo: suadnovic