Tidligere på Lucifer...
-Så hvordan har du råd dette stedet? -Det er min mors.
Moren din er Penelope Decker, dronningen av 80-tallets scifi?
Du må introdusere meg.
Så du er doktoren. Du er akkurat slik Lucifer beskrev deg.
Jeg liker deg. Skal vi snakke om hva som skjedde?
Kysset vårt.
Det er viktig. Chloe, jeg har mye å tenke på.
Hva vil du ha fra meg, Malcolm?
Du skal gå inn på bevislageret og låne noe for meg.
-Er vi ferdige? -Ikke i nærheten.
Nyter du livet jeg ga deg? Vil du dra tilbake?
Hvem vil du ha meg til å drepe? Lucifer Morningstar.
Vet du at det er bare en måte å plukke den perfekte jordbæret på.
Snakker du til meg? Ja, selvfølgelig.
Hvorfor ikke.
De fleste tror at det bare er om utsiden. Form og farge, vet du.
Men de er akkurat som oss
Sleipe små djevler som skjuler små, lekre hemmeligheter innvendig.
Det er aldri de du forventer.
Men det er ikke mulig å finne ut hva slags delikatesse som er under uten å smake litt.
-Liker du det? -Gud!
Virkelig? Du måtte ta opp Han nå?
-Vi hadde et øyeblikk. -Lucifer.
-Hva i helvete er det du gjør? -Unnskyld meg.
-Hva har vi? -Dette er en interessant en.
Offeret vårt er en 60 år gammel mann. Kollapset i fullt dagslys.
-Ingen åpenbare skader, ingen tegn til kamp. -Og den interessante delen er?
Dette.
Basert på de blodskutte øynene og den lukkede halsen ser det ut som om fyren var forgiftet.
Nei, nei... dette er forferdelig.
-Døde kropper påvirker da vanligvis ikke deg. -Du vet hvem dette er? Det er Chef Javier.
Javier Arias, eieren av Sol De Javier. Kjenner du han?
Bare av arbeidet hans. Denne fyren var en kunstner på kjøkkenet.
Han lagde den beste Mexicanske maten jeg noensinne har hatt. Og nå...
-Det er OK. -Jeg får aldri smake hans perfekte tamales igjen.
-Så dette er ikke om mannen, det er om magen din. -Dette er en forbrytelse mot god smak, detektiv.
Noen trenger helt klart å bli straffet for dette. Ifølge kjøpmennene kom han hit hver morgen-
-etter å ha hatt frokost i restauranten sin. Rettsmedisineren sier at forgiftningen skjedde-
-ca 90 minutter før han falt om, hvilket plasserer han rundt restauranten.
Du kan ikke tro at hans egne ansatte forgiftet han. Mannen var en visjonær.
Med litt av et temperament ifølge ryktene. Alle i restauranten er mistenkte.
Vi må avhøre alle de ansatte og kjøre et fullt søk etter gifter.
Og finne ut om han skrev ned oppskriftene sine.
Lukter du det?
Det er det siste av Chef Javiers brillianse borte for alltid.
Jeg lurer på om politiet fant noen rester fra hans siste måltid.
-Det var sannsynligvis forgiftet. -Det er vel verdt risikoen.
-Hei. Så dette er alle som jobber her? -Ja, dette er alle.
-Tror du at en av oss drepte Pops? -"Pops"?
-Er du datteren hans eller noe? -Nei, det er det vi alle kalte han.
-Vi var som en familie her. -Vent litt, så alle her så på han som en farsfigur?
-Dette er så mye mer interessant nå. -Hvordan det?
Vel, min kjære detektiv, dette er farsdrap.
Det er en historie gammel som tiden selv. Ødipus, Menendez brødrene, Voldemort.
-OK. -Ja.
Jeg vet at etter det som skjedde med Fader Frank, så er du sint på....
Du kan si det.
-Gud. -Faren min.
Sikkert.
Bare ikke projiser det i denne saken. Det er så mange grunner for å drepe.
Ikke la dine problemer med faren din forstyrre dømmingen din.
Neida, jeg forstår ganske enkelt hvordan det er å ville unnslippe klørne til en vanskelig far.
Det er alt. Lucifer, ikke alt handler om foreldrene dine.
-Hei detektiv. -Ja.
Søsteren din er her for å treffe deg. Å nei...
Jeg har ikke en søster. Så det kan ikke...
Å nei. Hei, kjære, gjett hvem som er tilbake.
Hvilken hyggelig overraskelse.
Detektiv, du har aldri fortalt meg at du har en så strålende søster.
-Det er fordi jeg ikke har det. -Og hvem er denne vakre djevelen?
Mor, dette er Lucifer. Lucifer, mor.
Beklager, jeg er litt målløs, jeg...
Penelope Decker? I levende live? Vampyrdronningen?
-Ja. -Er du en ekte vampyr?
For du ser ikke gammel nok ut til å ha en så stor datter. Hvor gammel er du detektiv?
-Kjære, din nye venn er bare lekker. -Slutt.
-Mor, hva gjør du her? -Du vet hvor utmattende disse konferansene er.
-Jeg ville bare komme hjem. -Mor, jeg mente her, på jobben min.
Du tok ikke telefonen din... Så jeg ringte noen i avdelingen.
-Jeg kan være veldig overtalende. -Du smarte lille kvinne.
Forresten, så er det ute i alle nyhetene. Stakkars Javier.
-Slik en fantastisk kokk. -En kvinne med god smak også.
Jeg mener... Hva skjedde med deg?
Så du tror at en av disse folkene kanskje har gjort det?
-Ja... -Mor, kan vi snakke om dette senere?
Klart det. Hva med en familiemiddag i kveld?
Familiemiddag?
Det stemmer, det er en evighet siden sist. Evighet...? Vi har aldri hatt...
Og Lucifer, du må også komme.
-Nei, det er ikke nødvendig. -Veldig gjerne.
Flott! Da ser jeg dere begge i kveld.
Jeg elsker deg, kjære.
Mamma Decker.
-OK. -Hei.
-Åsted? -Ja, selvfølgelig.
-Akkurat, hvor begynner vi? -Vel, vi vet at det var gift, vi vet det var her,-
-så vi må gjennomgå alle og enhver som kunne ha hatt hånd om Javiers siste måltid.
Det er kokker, servitører, ryddehjelpene. Til og med oppvaskerne kan ha gjort det.
Så mange mennesker, så mange grunner til å drepe Pops.
Norsk av Asort. Synced and corrected by VitoSilans - www.Addic7ed.com -
Jeg elsket han. Pops var som en far for meg.
Han var slik en fin mann. Unntatt når du gjorde en feil.
Det stemmer. Da ble han opprørt og kastet ting omkring.
Han kastet ting... ofte.
-Hvor var du i morges? -Her. Jeg er alltid her.
Pops slet meg ut. En hard arbeidsgiver?
Det var aldri godt nok? Nei. Og jeg gjorde alltid mitt beste.
Virkelig inn til beinet.
-Hadde du krangler med Pops? -Hele tiden.
-Ingenting av det jeg gjorde var godt nok for Pops. -Og det ville det aldri bli, ikke sant?
Hvilket er hvorfor han etterlot deg uten andre valg enn å ta saken i egne hender.
Han var som en far for meg.
Han var som en far for meg...
Han var som en far for meg.
-Og hvordan var han mot alle andre? -Tøff, men rettferdig.
Han tok vare på folkene sine. Han var...
"Han var som en far for deg." Ja, vi har hørt den før.
Han var faren min. Dette er Javiers sønn, Junior.
Jeg jobber ikke her lengre. Jeg har vært borte en stund.
Jeg kom hit så fort jeg ble oppringt.
Jeg fatter ikke at han er død. Du er den fortapte sønnen?
Ja, du kan si det slik. Du og faren din hadde et anstrengt forhold?
Det er komplisert. Jeg føler at det eneste som gjorde han lykkelig var dette stedet.
Så la meg gjette, du prøvde å følge i fotsporene hans?
Ja, jeg tok kokkeutdanning, ja. Og far var dominerende, opptrådde som en gud på kjøkkenet?
Lucifer.
-Du aner ikke. -Du ville blitt overrasket.
Jeg ville aldri kunne leve opp til det, så jeg bare...
-Avviste alt han sto for. -Ja.
Jeg oppga kokkeyrket, la ut på veien...
Hvilket er hvorfor jeg er nysgjerrig på hvorfor du kom tilbake.
Var det noe du ønsket å gjøre når du kom tilbake?
-Jeg vet ikke, som... -Kom igjen.
Den fortapte sønn kommer tilbake til sin overbærende far.
Hva kunne du ønske?
-Jeg ønsket... -Ja?
Å ha ett måltid til sammen med faren min.
-Så du kom til byen i går kveld? -Ja, jeg møtte far her til frokost.
La du merke til noe rart ved han eller måltidet? Noe som helst?
Far fikk dem til å komme med det vanlige. Vi kom faktisk overens for en gangs skyld.
Etter at vi var ferdige med å spise dro far på markedet. Vi skulle møtes igjen senere i kveld.
Sa han hadde noe å fortelle meg, men...
Så nå da far er borte, antar jeg at restauranten går til deg?
Nei, jeg... fortjener ikke dette stedet. Far visste det.
Vel, bli i byen. Vi kan ha flere spørsmål til deg.
Var ikke det tilfeldig? Gutten kommer hjem og praktisk nok dør faren hans neste dag?
-Heldige drittsekk. -Kanskje.
Eller kanskje dette er om noe mer enn sinne, som de alle hadde,-
-men hvis Junior ikke arver restauranten, hvem gjør det da?
Jeg er glad du bestemte deg for å komme hit, men jeg er ikke sikker på om dette er passende.
Hvorfor? Vel, Lucifer er sjefen din og klienten min.
-Jeg kan anbefale deg til noen andre. -Nei, jeg liker deg.
Du hjalp Lucifer, og jeg trenger at du hjelper meg.
Hva virker å være problemet?
Jeg sitter fast på et sted jeg ikke tilhører, og jeg drar ingen steder i nær fremtid.
Jeg må finne ut hvordan jeg kan være mer... normal.
Så... "Så" hva?
-Fortell meg hva jeg kan gjøre. -Det er ikke slik dette virker.
-Må jeg også ha sex med deg? -Hva?
-Er det det? -Nei.
Nei, det behøver du ikke. Men ellers takk.
Det jeg kan gi deg.... er rådene mine.
Så hvis du vil føle deg mer tilknyttet til miljøet vårt, så er det av og til hjelpsomt-
-hvis vi aktiv omfavner det og de rundt oss. -Det høres fremdeles ut som sex.
OK, jeg mente å engasjere seg i omsorgsfulle og meningsfulle relasjoner.
-Å få venner. -Glem det.
Dette var et feiltak. Mazikeen. Vent. Hvis du kan...
Hva var det som skjedde?
Noe i tankene, partner? Hva er våpenet for, Malcolm?
Du mener det våpenet du stjal for meg? Det våpenet?
Jeg lurte på når du skulle spørre. Vet du hva?
Jeg er ferdig med å leke de dumme spillene dine. Du vil fortelle alle at jeg skjøt deg, sett i gang.
Men jeg kommer til å sette en stopper for det du planlegger.
Slapp av Dan. Du gikk fra 0 til 100 på null tid.
-Slik jeg ser det gjør jeg deg en tjeneste. -En tjeneste?
En annen mann som bruker så mye tid sammen med kona mi ville jeg ikke likt.
-Særlig når man vet hvor farlig denne fyren er. -Vil du drepe Lucifer?
Hvorfor?
Hvis jeg fortalte deg det, så lover jeg at du ikke ville tro på meg.
Men før du går og får deg større baller, så husk dette...
Tenker du på å skyte meg igjen, å drepe meg? Ikke bom.
Så du er Anne Martin, soussjefen. Du er Javiers nummer to?
Jeg antar jeg var det. Jeg kan ikke tro det.
Jeg så Pops i morges. Han var OK.
-Og du kokte det siste måltidet hans, ikke sant? -Og så?
Du vet hvor mange mennesker som hadde hånd om den tallerkenen?
Vel, dette er kjøkkenet ditt, Anne. Når Pops ikke er her, så kjører du showet.
Og fra det jeg forstår så er ikke du en å tulle med, så...
-tror du virkelig at noen kunne gå bak ryggen på deg?
Jeg kan ikke kontrollere hva de gjør. Hvem vet hva slags psykopater vi har?
Er noen av disse psykopatene satt til å arve restauranten slik som du?
Jeg snakket med eiendomsadvokaten hans.
Det er ingen hemmelighet at Javier forberedte meg på å ta over. Han var mentoren min.
Av alle grunnen for å drepe farsfiguren din, så er grådighet den styggeste.
Tror du at jeg drepte Pops for å påskynde arven min?
Jeg ville aldri ha gjort han noe. Han lærte meg alt.
Han betydde alt for meg.
Vel... hvis du ikke ønsket din kjære gamle Pops ondt, så hva ønsket du da?
-Å forbigå han. -Ah! Så studenten blir mesteren?
Hva? Nei! Det er ikke som det.
Innledende gift analyse kom inn. Giften som ble brukt for å drepe Javier var kvikksølv.
Så du åpnet et par termometere over brunsjen?
Ikke akkurat det trikset jeg ville brukt, men åpenbart effektivt.
Det var noe annet i systemet hans også. Kan jeg se innsiden av armene dine?
-Hvorfor det? -Stikkmerker.
Så det var heroin også? En generøs morder?
Ville du gjøre han litt høy på veien ut?
Dette er sprøtt. Nei. Hvis du... hvis det er heroin så burde du snakke med...
-Beklager. -Ikke bekymre deg.
Jeg virker å ha en ganske slående effekt på kvinner. Kom igjen, bare få det ut.
OK. Noen må ringe etter ambulanse!
Jeg har aldri hatt den effekten før.
Tror du fremdeles at hun er en mistenkt? Vi kan arrestere henne nå hvis du vil.
Når hun er blitt ferdig pumpet.
Det jeg vil vite er... inntok hun det samme som Javier ved en feil?
Eller ble hun også forgiftet? Hvorfor overlevde hun?
Kanskje drapsmannen ganske enkelt gikk tom for termometere?
Hvem har et horn i siden til Javier og hans nummer to?
Jeg vet ikke. Kanskje noen som ble sparket ut fra familieforretningen?
Du mener Junior. Han virket som en plaget ung mann på meg.
Ja. Det er nesten som om faren hans akkurat døde.
Og se hvem som har bestemt seg for å beære oss med sin douchedom.
Daniel...
-Hei. Fant du noe? -En Naomi Austen.
Hun arbeidet som servitør her i fjor inntil hun fikk sparken.
Hun er blitt arrestert to ganger for besittelse av heroin bare i siste året.
Den stakkars jenta lærte ikke leksa?
Naomi Austen. Det navnet høres kjent ut.
OK.
Så en av kokkene sa at hun dukket opp for to dager siden og kjeftet på Javier og Anne, så...
Jeg sjekker om det finnes en adresse. Den er allerede i filen.
Se på dere, akkurat som Cagney og Lacey. Du bryr deg ikke om hvem du gjør forbannet, vel?
Ikke i det hele tatt, nei. Herregud. Vent.
Dan. Hvis du ikke har planer for kvelden, så har moren min en familiemiddag...
Og du kunne virkelig trenge en buffer.
-Klart. Send meg detaljene. -OK.
Detektiv...
Kan vi ta en liten stopp på veien? Denne trøya er ikke meg.
Fremdeles ikke noe svar.
Appelsinjuice, skjeer, aluminiumsfolie. En junkies leilighet...
Hva tror du at du gjør? Jeg fant noe mer interessant.
Vi har ikke arrestordre. Vi har ikke tid på en arrestordre, detektiv!
Se. Junior var her. Bodde Junior her?
Han og Naomi må være nære. Vel, de har vel jaget dragen sammen-
-etter at Junior drepte faren sin og så på lysene etterpå.
Hvorfor har de fremdeles juletreet sitt oppe? Vi vet ikke hva som skjedde.
Kanskje noe her inne kan kaste lys på det. Akkurat.
Badeshorts. Du kan ikke få bedre bevis på at han er avsporet.
Vi skal liksom ikke være her. Kom igjen.
Bare la oss gjennomsøke stedet raskt.
-Led an, detektiv. -OK.
Jeg... kan...
-kan du høre det? Ja, og siden når har det plaget deg?
Gud! Og kjære gamle far slår til igjen.
-Det er ikke morsomt. -Det er på en måte morsomt.
Det er lett for deg å si. Det er ikke du som blir hånet.
"Åh, Gud" her! "Åh Gud" der!
Han popper opp overalt og ødelegger favorittingene mine!
Jeg ville virkelig hatet å være i hodet ditt. Hvorfor ville du forstå?
Moren din er fantastisk. Selvfølgelig tror du at hun er.
Merker jeg litt engstelse?
-Hun er som et barn. -Og det driver deg til vanvidd.
Alt hun ville var å pynte meg og ta meg med på auditioner.
Ville gjort enhver sprø av sinne.
Hun fikk alt til å handle om henne. Så du kunne bare ha drept henne!
Sikkert. Men jeg gjorde ikke det.
Og du beviser ikke poenget ditt rundt Junior. Greit nok.
Så hvordan håndterte du det uansett? Bortsett fra å ta ut sinne mot de kriminelle?
Jeg vet ikke. Jeg antar jeg alltid prøvde å fokusere på noe annet.
Dette er... rart.
Det maleriet ble plutselig mye mer verdifullt.
-Hallo, Naomi. -Hvem faen er dere?
Heroininspektør. Jeg er redd skjeene dine ikke når opp til standarden, så...
Vent litt. Vi har noen spørsmål til deg.
Tror dere at jeg drepte Javier? Jeg gjør ikke det. Men hun gjør det helt klart.
Men hun trodde det var soussjefen tidligere, så ikke ta det personlig.
Giften som drepte Javier inneholdt heroin.
Vi vet at du bruker det og at du kranglet med Javier og Anne Martin for to dager siden.
OK, jeg innrømmer at jeg traff Pops for noen dager siden fordi Junior ringte meg og sa han kom hjem.
Jeg ville bare slutte fred med faren hans. Slutte fred? Hvorfor?
Fordi han ikke ville at vi skulle være sammen.
-Så du dater Junior. -Vi gjorde det.
For et år siden, før han dro. Og jeg tenkte at kanskje når han kom tilbake...
Men Pops godkjente det aldri.
Lurer på hvorfor de ikke er begeistret for deres Kurt og Courtney forestilling.
Jeg prøvde å fortelle han at Junior hadde blitt nykter på reisene sine, men det hadde ikke noe å si.
Javier sa at han aldri ville støtte oss. Jeg ble opprørt.
Hva skjedde med deg på frokosten? Ingenting.
Jeg var ikke engang på frokosten. Junior ville se faren sin alene.
Jeg dro for å treffe sponsoren min. Jeg har hatt det tøft i det siste.
OK. Inntil vi kan bekrefte det vil vi at du blir med inn på stasjonen.
-Hvorfor ville Junior møte faren sin alene? -Han sa han ville rette det opp.
At alt han trengte å gjøre var å konfrontere faren hans og gjøre opp ting.
Du tror ikke at... Han drepte han?
Junior fortalte oss at han ville ha ett måltid til sammen med faren sin.
Det virker som han gjorde et ganske siste ett.
-Vet du hvor han er? -Jeg har ikke snakket med han siden i morges.
Etterlysningen på Junior er ute. Vi prøver å pinge mobilen hans.
Godt vi endelig er enige.
Helt siden vi møtte gutten har du vært etter han. Hvorfor?
Han minner meg om meg selv.
En som har levd livet i skyggen hele livet. Jeg kunne ikke unnslippe... han kunne.
Jeg undres på hvordan det føles.
Decker.
Nei, du gjorde det rette. Jeg er på vei.
Fant de Junior? Nei. Jeg må gå.
Men vi har en drapsmann å fange! Og det vil vi. Dette er en nødsituasjon.
Detektiv! Kom igjen!
Du må slutte å gjøre det!
Mormor sier vi skal være med i en film!
Nei.
Barnevakten ringte og sa at du sendte henne hjem tidlig.
Ja, fordi vi ikke trengte henne lengre.
Vi var akkurat på vei til vår første audition. Er det ikke spennende?
Du tenkte ikke på å spørre meg om det? Hva mener du, "vår" audition?
Jeg prøver på en ny rolle og jeg tenkte det ville være fint å spille mot noen.
OK. Kan jeg snakke litt med deg.
Så du trodde det var en god ide å bruke Trixie som en rekvisitt?
En medspiller. Alle må jo begynne et sted.
Og er hun ikke den søteste sangerinnen du noensinne har sett?
Hun ser latterlig ut. Hvordan kan du utnytte familien for din neste skuespillerjobb?
Vet du, for en som hater skuespill så vet du sannelig å være dramatisk.
Du kan ikke gjøre dette.
Du kan ikke dytte Trixie inn i dette slik du dyttet meg.
-Du kan ikke komme inn her og... -Som om jeg eier stedet?
Det stedet du bor i uten husleie? Du ba meg om å bli her.
Du har ingen rett til å ta henne...
Hvor er hun?
Hun var jo akkurat her.
Trixie?
Trix?
Trixie?
Trixie!
Hun er borte.
Jeg har ringt vennene hennes, jeg har ringt naboene.
Ingen har hørt fra henne. Nei. OK, jeg ringer deg hvis jeg hører noe.
Dan har ikke hørt fra henne. Pust, Chloe.
Hun er en smart jente... Hvor ville hun ha dratt?
Jeg vet ikke. Hun dro og...
Hva? Hva er det?
Hun bestilte en tur fra Uber kontoen min. Hvor dro hun?
Er Lucifer her? Hvem skal så du være?
-Jeg er Trixie, vennen hans. -Vennene hans blir bare verre og verre.
-Hater å skuffe deg, men han er ikke her. -Det er OK.
Jeg venter.
Så, hva vil du med Lucifer? Han muntrer meg opp.
Jeg hater at folk krangler over meg. Hvilke folk?
Mor og far brukte å gjøre det.
Men denne gangen var det mor og mormor som kranglet over hvordan jeg ser ut.
Hvem av dem vil ha deg til å se ut som en drag queen?
Jeg antar det er mormor.
De krangler om hva de vil at jeg skal bli når jeg blir stor.
-Hva ønsker du å bli? -Jeg vil bli den første presidenten på Mars.
Eller en dyrevokter.
Jeg brukte å være en dyrevokter. På en måte.
Virkelig? Det er så kult
-Er dette en Shirley Temple? -Klart.
Trixie! Takk gud for at du er OK.
-Hva tenkte du på med å rømme slik? -Jeg ville treffe Lucifer.
Men han var ikke her. Så jeg fikk en ny venn.
-Hva heter du? -Mazikeen.
Men du kan kalle meg Maze. Tusen takk, Maze.
Jeg sa ikke at du kunne. Akkurat.
Hvordan føles det?
Å endelig være fri? Du er jo i ferd med å bli arrestert.
-Men i det minste er du fri fra han. -Hva snakker du om?
Faren din! Du drepte han. Fortell meg alt om det
Er luften litt søtere? Skinner solen litt lysere?
Jeg drepte ikke faren min.
Kom igjen... hvorfor kommer du da tilbake for å fjerne drapsvåpenet da?
Heroinen.
Beklager, alt er borte. Politiet tok det med seg for testing.
-Vel, mesteparten av det. -"Heroin?"
Nei, jeg kom for dette.
Forsiktig, Junior, du vet ikke hvem du har med å gjøre.
Hva? Nei.
Faren min gav meg denne kniven. Det er alt jeg har igjen etter han.
-Du er ikke lettet over han er borte i det hele tatt. -Hvorfor skulle jeg være lettet?
Fordi han var dømmende og grusom og prøvde å tvinge deg til å bli noe du ikke er.
Og han er borte nå. Så nå kan du endelig være deg selv.
Åh, kjære. Du drepte han visst ikke?
Selvfølgelig ikke.
Så, skal du arrestere meg eller ikke?
Hei, Trixie! Jeg er så glad for at du er tilbake.
Hør her, mormor må forklare noe... Mor, bare la oss ha middag, OK?
-Hei, hei, hei. -Dan!
For en hyggelig overraskelse.
-Og du tok med dessert. -Selvfølgelig.
-Omtenksom som vanlig. -Så godt å se deg, Penny.
-Noe lukter utrolig. -Ja, mor. Hvor har du kjøpt dette hjemmelagde måltidet?
Det er ikke take-away i kveld. Lucifer har skaffet kveldens måltid.
Vent. Er Lucifer her?
-Han og vennen hans har vært her en stund. -Vennen hans?
Detektiv! Akkurat i tide. Du husker Junior?
Selvfølgelig.
Bare vent til du smaker molè'en hans. Den er til å dø for.
-Lucifer! -Tilbake!
OK, apekatt, overraskelse. Du får spise sjokoladekake i sengen i kveld.
Hvorfor? Har det noe å si?
Niks.
Junior, hvis du vil være så vennlig.
-Ja? -Så du tok med en fyr som er mistenkt for giftdrap-
-til å lage mat til familien min?
Arrester han og han ringer til advokaten sin.
Så hvorfor ikke ha et godt måltid mens du får alle svarene du trenger?
-Jeg er sikker på at han åpner seg opp. -Hvordan det?
Fordi jeg overbeviste han om at du ville høre på han. Han er jo, etter alt, uskyldig.
-Så nå tror du at han er uskyldig? -Kom igjen, detektiv.
Hvis du ikke er fornøyd med svarene hans så kan du alltids arrestere han etterpå.
Jeg sluttet å spise kjøtt mens jeg dro på backpacking gjennom India,-
-så jeg måtte bli kreativ med matlagingen min.
Det er vegetarisk Oaxacan molé.
Med vegansk crème fraîche.
-Høres så eksotisk ut. -Nydelig.
Jeg kan ikke vente på å hive inn.
-Mor, ikke spis det! -Hvorfor ikke?
Hun er redd for at det er forgiftet.
-Er du? -Det stemmer.
La oss oppsummere for deg. Jeg tok med Junior her i kveld-
-fordi detektiv Decker tror at han drepte faren sin.
-Gjør du? -Hva er det du gjør?
Men jeg tror han var etter noe mer toskete.
-Forsoning. -Akkurat. Jeg drepte ikke faren min.
Har du bevis? Bare ordet mitt.
Vi trenger kanskje noe mer enn det.
Kom igjen, detektiv, du sa selv at du kanskje ville drepe moren din, men du gjør ikke det.
Så du vil drepe meg nå? Bare fordi jeg hadde makeup på datteren din.
Nei, fordi hun tror at du er et barn og tvang henne til å vokse opp for raskt.
Tar jeg feil? Du er jammen langt ute.
Der er han i forsvar for henne igjen.
Kanskje dere to er nærmere å bli sammen igjen enn jeg trodde.
-Er dere? -Nei, vi har ikke bestemt oss enda.
Ting går den veien. Vi hadde bare den ene kysset.
Så dere kysser nå? Akkurat.
Kanskje det forklarer hvorfor du ikke vil ha sex med meg.
Beklager, hva?
Nei.
-Sjonglerer du begge disse pene mennene? -Jeg sjonglerer ikke noe.
Vel, stol på meg, kjære, det burde du gjøre for du blir ikke yngre.
Men hva vet jeg, jeg er jo bare ett barn.
Hvis du ikke liker det så hvorfor slutter du ikke med å oppføre deg som ett?
Dere karer høres ut akkurat som meg og faren min.
Vi brukte å kjempe hele tiden over de dummeste ting. Det er derfor jeg dro.
Men uansett hva jeg gjorde kunne jeg ikke komme meg unna.
Du vet, fordi hver gang jeg laget et måltid eller så meg selv i speilet var han der og stirret tilbake.
Det var litt ekkelt. Fordi han er en del av meg.
Han kan ha dyttet meg for hardt, og prøvd å gjøre meg til noe jeg ikke er,-
- men til slutt gjorde det meg til den mannen jeg er.
Og jeg er stolt av den jeg er blitt.
Ja, jeg kom hjem så jeg kunne fortelle han at jeg var blitt rein.
Og at jeg vil bli kokk igjen.
Og dette måltidet? Det var det jeg skulle lage for han for å bevise dette.
-Vel, det ser veldig godt ut. -Jeg drepte ikke faren min.
OK, enten arresterer du meg eller så lar du meg gå.
Vi trenger at du kommer på stasjonen og avgir en forklaring.
Vær så snill.
-Jeg er glad jeg har en unnskyldning for å dra. -Dan, ikke gå.
Jeg ønsket en grunn til å forsvare deg.
Bare en. La oss dra kompis.
Jeg mistet plutselig apetitten.
Absolutt. Jeg håper du er lykkelig.
Nei, jeg er faktisk veldig skuffet.
-Fordi du ødela middagen? -Nei.
Fordi Juniors svar hjelper veldig ubehjelpelig.
Han rømte ikke fra faren sin fordi han ble til han.
Det hjelper ikke meg i det hele tatt!
Så jeg ble rein. Maten, mener jeg.
Det var ikke helt det samme som Chef Javiers. Men jeg må innrømme at gutten kan lage mat, så...
Jeg ser du fremdeles jobber med saken. Du hadde rett.
Junior er uskyldig.
-Glad du lærte noe under middagen. -Nei, labben ringte.
Heroinen vi fant hos Naomi matcher ikke den som drepte Javier.
Så om Junior ikke drepte faren sin, hvorfor bruke heroin?
For å legge skylden på han, kanskje? Ja, jeg tenkte på det også.
Men den eneste personen med motiv ble selv forgiftet.
Så fremt hun ikke visste nøyaktig hvor mye hun skulle gi seg selv.
Skape de grusomme symptomene men uten finalen, ja...
Men restauranten var hennes, så hvorfor ville hun gjøre det?
Jeg vet ikke, kanskje Pops hadde ombestemt seg. Bestemt seg for å ta Junior tilbake i folden-
-etter at han fant ut at han hadde endret seg og kom hjem?
Dette er detektiv Decker. Jeg ringer angående en pasient, Anne Martin.
For en time siden? Ja, takk.
Gjett hvem som skrev seg ut imot ordrene.
Jeg lurer på hvor vår nydelige soussjef var på vei i en slik fart.
Bravo. Det var et utmerket gjemmested.
-Ikke rart politiet ikke fant den tidligere. -Hva gjør dere her?
Vel, vi vil stille deg det samme spørsmålet, men vi vet allerede at du ødelegger bevis.
-Fordi du drepte Javier. -Jeg sa jo at jeg aldri ville gjort noe for å skade Javier.
Du virker oppriktig opprørt. Akkurat som om du ikke ville at Javier skulle dø.
Dere mennesker er litt av et paradoks? Dere dreper alltid dem dere elsker og...
Såfremt giften ikke var påtenkt han. Du mente å drepe Junior, ikke sant?
Hva? Derav narkoen.
Han dør en stygg død og vi antar bare at han har fått en dårlig dose.
Det er veldig smart. Unntatt at du ikke forstod at Junior hadde endret seg mens han var borte.
Han sluttet å spise kjøtt. Hvilket er hvorfor faren hans spiste hans mat-
-og du drepte mannen du elsket. -En grusom twist av skjebnen.
-Du vet ikke hva du snakker om. -Så når vi tester det pulveret i hånden din,-
-så forteller du meg at det ikke vil matche giften som drepte Javier?
Den utakknemlige gutten fortjente ikke dette stedet.
Han var gitt alt sammen og kastet alt bort. Men det gjorde ikke noe.
Han var fremdeles favoritten. Fordi han var verdig sin fars kjærlighet.
Og han hadde en sjanse til frelse inntil du ødela den.
Er du OK? Dette stedet er ikke brannsikkert.
Vi må komme oss ut herfra. Helvete og, det er ingen steder å gå.
Å nei... det er ikke slik det slutter, ikke i nærheten, Far.
Lucifer, hvis du har noen ideer... så kom med dem nå.
Du kan sette meg ned nå. Akkurat. Er du glad nå?
Djevelen blir brent av flammer. Kan dette bli mer ironisk?
-Morer smerten min deg, detektiv? -Litt.
Og det samme gjør dette.
Din lille røver.
-Stram til. -Takk.
Anne ble arrestert et par kvartaler unna, så hun vil spise fengselsmat for en lang tid fremover.
Sannelig hennes egne personlige helvete.
-Takk for å få meg ut. -Vel, kunne jo ikke akkurat løpe ut herfra alene.
Hvordan ville det virke? Er det alt?
-Ingen "takk for å berge meg først"? -Var det slik det skjedde?
Det er morsomt, det er litt uklart nå. Må være de tredjegradsforbrenningene.
Kan ikke tro at det er borte. Vi fant ut det faren din aldri fikk fortalt deg.
Han ville etterlate deg restauranten.
-Hvis du vil det. -Jeg tror jeg vil.
Og jeg kan kanskje bygge det opp igjen. Gjøre det til mitt eget.
Et øyeblikk. Maze.
-Jeg er overrasket over at du kom tilbake. -Jeg fikk en venn i dag.
Det er fantastiske nyheter. Hvem?
En åtte år gammel jente som vandret inn i baren. Vel... det er en begynnelse.
Kanskje den neste er gammel nok til å drikke.
Ja, jeg tenkte det samme.
Så, er du opptatt i kveld?
Hva skjedde med deg?
Det har vært en litt tøff natt, så jeg kunne trengt en drink.
Her.
-Hva gjør du oppe? -Jeg har et tidlig fly.
-Og jeg ville ikke dra uten å si hade. -Men du kom jo akkurat tilbake.
Jeg vet at jeg ikke alltid har vært den enkleste moren.
Jeg kunne være nedlatende. Beklager at du følte at du måtte være den voksne.
Alt jeg ønsket var at du skulle være lykkelig. Jeg vet det.
Og av og til tror jeg du bare skulle hoppet.
-God natt, kjære. -God natt.
Hva skjer, partner? Det er veldig sent å ha et møte?
Du hadde rett. Lucifer Morningstar er gal og farlig.
Og han fortjener alt han får. Det høres perfekt ut.
Men jeg kan ikke la deg drepe han. Kom igjen, mann.
Vi har snakket om dette. Du vet, ryker jeg, ryker du.
Så gjør jeg det. Synd.
Jeg trodde vi hadde noe spesielt på gang.
Dra til helvete. Kom igjen.
God natt. Sånn.
Ikke vær redd. Jeg skal svare for deg.
Detektiv? Dette var uventet.
Du sa at døren alltid er åpen, og jeg går igjennom den.
Akkurat, jeg var akkurat på vei ut for møte Brittaniene,-
-men jeg antar de kan underholde hverandre. -Flott.
Sitt ned.
Ja. Har noe skjedd... ut fra hvordan det ser ut... med Dan kanskje?
Du mener detektiv Douche?
Ja, selvfølgelig er det det jeg mener, men et større spørsmål er: Hvorfor mener du det?
Vi var ikke engang sammen igjen, og han avsluttet det i kveld.
Med en sms.
-Er vi på High school? -Vel, vi drikker iallefall som om vi er det.
Hvorfor setter du deg ikke her og forteller meg alt om det?
Jeg føler meg som en idiot.
Jeg kan ikke tro at jeg ville latt meg selv bry meg om han igjen.
Hvorfor gjorde jeg det? Så jeg kunne bli såret?
Nei, fordi du er en snill person som setter behovene til andre fremfor dine egne.
-Det er en forferdelig ironi som faren min oppfant. -Men du gjør ikke det.
Du bare tar det du vil ha. Siden tidenes morgen.
Det er fint.
Hva skjer? Det virker som om jeg sier nei.
Men du har prøvd å få meg i sengen siden dag en. Hvorfor sier du nei.
Helt ærlig, kjære, så er jeg like forbløffet som deg.
Vanligvis ville jeg hoppet på sjansen til å oppfylle mitt kjødelige behov, men...
-av en eller annen grunn kan jeg ikke. Hva er det jeg gjør?
Hvorfor er jeg her, full, og kaster meg over deg?
Dette er så sørgelig. Vel, dette kan skje selv for den beste.
Men ikke for meg. Jeg gjør ikke slikt.
Dette er noe...
-moren min ville gjort.
Kom her.
Vi blir ikke alle som foreldrene våre, detektiv.
Se på meg.
Jeg tror ikke jeg noensinne har vært sønnen Han ville ha meg til å være.
Jeg...
Åh, Gud.
Til norsk ved Asort. Synced and corrected by VitoSilans - www.Addic7ed.com -