Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
‫‏לאו! מה אתה עושה?
‫‏רד משם מיד!
‫‏לאו! למה אתה מטפס למעלה?
‫‏רד משם מיד!
‫‏מה הוא עושה, לעזאזל? ‫‏לאו, רד משם!
‫‏אתה כבד מדי! ‫‏-לאו, רד משם.
‫‏לאו!
‫‏בן זונה! הוא עושה את זה בכוונה.
‫‏לאו!
‫‏קפוץ!
‫‏איפה מישל? תקראו לו.
‫‏כולם להיכנס! שמעתם? תיכנסו פנימה.
‫‏לאו, רד משם!
‫‏קפוץ, חתיכת זבל!
‫‏לאו, תפסיק!
‫‏נו, תקפוץ!
‫‏תשתקי!
‫‏קפוץ כבר!
‫‏תשתקי!
‫‏נראה אותך! קפוץ!
‫‏אל תזוז!
‫‏לאו!
‫‏לאו, תפסיק!
‫‏לאו!
‫‏לעזאזל. למה אף אחד לא עצר בעדו?
‫‏אתה אחראי לילד הדפוק הזה. איפה היית?
‫‏לאו!
‫‏באת לראות את הטיסה האחרונה שלי?
‫‏אנה, טלפון.
‫‏כן, מדברת.
‫‏כן, קצת.
‫‏איפה הוא?
‫‏אז מה עושים?
‫‏אתה רוצה לקפוץ או לדבר?
‫‏אני לא רוצה לעשות את הבדיקה.
‫‏מצאתי את אימא שלך אחרי שנתיים של חיפושים, ‫‏ועכשיו אתה מפחד?
‫‏נפלא.
‫‏זה לא אני.
‫‏תשמע, לאו.
‫‏אני יודע שאתה מפחד.
‫‏אבל עוד מעט תהיה בן 18 ‫‏ותוכל לעשות מה שתרצה.
‫‏ואם אני אראה אותה ולא אזכר בה?
‫‏קיבלת הזדמנות שכל החברים שלך מתים לקבל,
‫‏הזדמנות למצוא את המשפחה שלהם.
‫‏אל תוותר על זה. סמוך עליי.
‫‏תבוא איתי?
‫‏אל תדאג.
‫‏כן.
‫‏מה אמור להיות השם שלי?
‫‏- גבריאל פארס -
‫‏- קמפינג-בר גלוריה -
‫‏שלום.
‫‏נעים מאוד, אני מישל. ‫‏-אנה.
‫‏אנריק.
‫‏זה גיסי. ‫‏-הדוד של גבריאל?
‫‏בואו איתי.
‫‏איך תתנהל הפגישה?
‫‏אפשר את התיק של לאו? תודה.
‫‏- לאו -
‫‏מצטער, אבל...
‫‏כשהביאו אותו לפה, ‫‏הוא לבש חולצה של לאו מסי.
‫‏הוא לא הסיר אותה אף פעם והכינוי דבק בו.
‫‏כמה זמן הוא נמצא פה?
‫‏הוא פה כבר שנתיים.
‫‏הסיכויים שילד נעדר ‫‏יימצא אחרי שמונה שנים...
‫‏שואפים לאפס.
‫‏אנחנו נוהגים לבדוק את התיקים שלנו ‫‏מול מקרים של ילדים נעדרים באירופה.
‫‏אבל כשלאו הגיע הנה, הוא לא דיבר.
‫‏לכן לקח לנו זמן לזהות ‫‏את המבטא הקטלאני שלו.
‫‏לאחר מכן,
‫‏בדקנו מקרים של ילדים ‫‏שנעלמו בקטלוניה באותה תקופה.
‫‏את בסדר? ‫‏-כן.
‫‏בסוף הייתה לנו רשימה של עשרה שמות.
‫‏סליחה. כולנו צריכים להיכנס ביחד?
‫‏תוכלו להשאיר אותנו לבד?
‫‏אחד מהשמות היה גבריאל פארס.
‫‏ואיפה מצאתם אותו?
‫‏ברחוב.
‫‏הוא לא זכר כלום.
‫‏ומה הוא אומר? הוא אומר שהוא גבריאל?
‫‏המצב מורכב יותר.
‫‏שמעתם על אמנזיה דיסוציאטיבית?
‫‏היא לרוב נגרמת מטראומה פסיכולוגית.
‫‏אבל זה לא מה שכולם מנסים לטעון פה?
‫‏כדי שלא ישלחו אותם הביתה.
‫‏בני הנוער פה הם בסיכון וללא משפחות.
‫‏רובם סבלו מהתעללות.
‫‏אני מנסה להבין את עברם, ‫‏ולהגיש להם סיוע פסיכולוגי.
‫‏אבל זה לא התאפשר עם לאו,
‫‏כי הוא לא זכר את ילדותו.
‫‏אז הוא לא...
‫‏הוא לא זוכר אותי?
‫‏תשמעו, אני אשאר אתכם קצת ‫‏ואעזור לו להסתגל לחייו החדשים.
‫‏ואם אנחנו לא בטוחים שזה הוא?
‫‏לפי החוק הצרפתי, דרושה רק הכרה הדדית.
‫‏אבל אם יש ספק כלשהו,
‫‏תוכלו לערוך בדיקת דם.
‫‏אתם מבינים? ‫‏-כן.
‫‏אתה בסדר?
‫‏אפשר לעצור?
‫‏אי אפשר לעצור פה. חכה קצת.
‫‏אתה לא מרגיש טוב?
‫‏אני צריך להשתין.
‫‏לאו.
‫‏לאו!
‫‏אל תדאגי. הכול בסדר.
‫‏הוא יחזור. זה בסדר.
‫‏אני אלך לחפש אותו.
‫‏לאו?
‫‏אתה נכנס?
‫‏לא שינית כלום.
‫‏השארתי לך את החדר כמו שהוא.
‫‏לא יכולתי אז להגיע לתקרה.
‫‏איפה הכלב שלי?
‫‏אין.
‫‏אולי נזכרת בכלב של סבא וסבתא.
‫‏והסוסים?
‫‏מכרנו אותם.
‫‏זו גלוריה. מה לעשות?
‫‏תישאר לארוחת ערב לפחות. ‫‏-היא תרצה לראות אותו.
‫‏זו אשתי.
‫‏אולי כדאי לחכות עם זה למחר.
‫‏התרגשתם מספיק ליום אחד.
‫‏אז אני אשאר. ‫‏-לא.
‫‏שיהיו קצת לבד.
‫‏עדיף לקפוץ ישר למים, לא?
‫‏תוכל להקפיץ אותי למלון?
‫‏"השחיטה בבית המטבחיים ‫‏מתבצעת לפי חוקי האסלאם.
‫‏רוב העובדים הם ממאלי, ‫‏גינאה או צפון אפריקה.
‫‏לאחרונה החלו להנהיג ‫‏בבית המטבחיים שיטת רוטציה,
‫‏כדי שהעובדים לא יצטרכו ‫‏לעבוד כל הזמן באותו התפקיד,
‫‏לאחר שאחוז גבוה מהשוחטים
‫‏פיתחו בעיות פסיכולוגיות.
‫‏כעת, התפקידים מתחלפים בין כל העובדים:
‫‏קליטת בעלי החיים ושחיטתם,
‫‏ניקוי הבשר, ביתורו
‫‏והכנת הבשר למכירתו."
‫‏אני עייף, טוב?
‫‏אני הולך לישון.
‫‏זה מפריע לך?
‫‏- ילד נעלם מכפר בפירנאים -
‫‏- גבר נהרג וילד נעלם בסטריוס -
‫‏- האם ממשיכה לקוות -
‫‏- ילד בן תשע נעלם ‫‏לאחר מות אביו בתאונה -
‫‏- נעדר -
‫‏בוקר טוב.
‫‏הכנתי ארוחת בוקר.
‫‏תראה. מגניבות, לא?
‫‏הן מוצאות חן בעיניך?
‫‏איזו מידה אתה?
‫‏מידה 41, אבל כבר יש לי נעליים כאלה.
‫‏כן, אבל תצטרך נעלי הרים. נכון?
‫‏תן לאימא לקנות לך משהו.
‫‏אני לא רוצה שתבזבזי עליי כסף.
‫‏אז על מה אני כבר אבזבז אותו?
‫‏גם לי יש משהו בשבילך.
‫‏- אוסף להיטים -
‫‏תודה. אני מתה על זה.
‫‏- קמפינג גלוריה -
‫‏שלום. אני לא אחבק אתכם כי אני מסריח.
‫‏ז'ואן?
‫‏אני כבר בא.
‫‏בוא, ז'ואן.
‫‏גלוריה?
‫‏גלוריה, בואי. הילד פה.
‫‏שלום.
‫‏התגעגענו אליך. ‫‏-גם אני.
‫‏הוא כבר גדול.
‫‏אז מה עשיתם?
‫‏קצת קניות ואז טיילנו ברגל.
‫‏טוב שיצאת קצת החוצה. את תמיד בבית.
‫‏די, גלוריה.
‫‏תצטרכו להשלים פערים.
‫‏תוכל לצלם אותנו, ז'ואן?
‫‏כן.
‫‏בבקשה.
‫‏בואו נרים כוסית.
‫‏תודה.
‫‏לחיי גבריאל.
‫‏לחיים.
‫‏נו? מה דעתך?
‫‏לגבי מה?
‫‏הכפר.
‫‏אולי ציפית למשהו אחר.
‫‏הוא נשאר משעמם.
‫‏אתה לא נראה משועמם כל כך.
‫‏מה?
‫‏זו שבירוק היא החברה שלך, לא?
‫‏אני רואה הכול.
‫‏צריכים לעשות משהו.
‫‏אתה באמת זוכר אותי?
‫‏אתה צוחק?
‫‏בטח שאני זוכר אותך.
‫‏אתה מבולבל לגמרי.
‫‏לא זיהית את אימא שלי לפני רגע.
‫‏אל תנסה לעבוד עליי.
‫‏חשבתי שאני בסדר.
‫‏שיחקנו כדורסל ביחד, נכון?
‫‏אני זוכר דברים מסוימים ולא אחרים.
‫‏בטח. אתה זוכר מה שנוח לך לזכור.
‫‏תירגע, לא נראה לי שהם מודעים לזה.
‫‏אם תצטרך משהו...
‫‏אני לא זוכר את אבא שלי בכלל.
‫‏אומרים שעדיף לך להיזכר בכוחות עצמך. ‫‏-ז'ואן.
‫‏ז'ואן! בוא.
‫‏אני צריך ללכת.
‫‏הנה המפתחות לבית.
‫‏יש המון אוכל במקרר.
‫‏- תיכון פאו ריבה -
‫‏אנה.
‫‏את חושבת שגבריאל יוכל לעבוד פה?
‫‏פה? אין סיכוי.
‫‏לא עדיף להניח לו בינתיים?
‫‏לא טוב בשבילו לשבת בחוסר מעש.
‫‏הוא יוכל לעבוד במלון של אנריק?
‫‏אני כבר חייבת יותר מדי טובות לאנריק.
‫‏אולי עדיף שנעבור מפה, לטובת גבריאל?
‫‏את רוצה לעזוב?
‫‏כן.
‫‏אין מה לעשות פה.
‫‏לא יכולתי לעזוב בלי גבריאל.
‫‏אבל עכשיו הכול השתנה.
‫‏ולאן תעברי?
‫‏אני?
‫‏אני מהדרום.
‫‏לא ראיתי הרים כאלה לפני כן.
‫‏כדאי שתישארו פה בינתיים.
‫‏עוד שינוי רציני יכביד על גבריאל.
‫‏ואתה? איפה אתה גר?
‫‏בית המחסה הוא הבית שלי.
‫‏בית המחסה?
‫‏הסיפור שלי די דומה לסיפור של גבריאל.
‫‏הגעתי לשם בגיל 15.
‫‏אבל לי היה פחות מזל.
‫‏ולא קל לעזוב.
‫‏ולנהל חיים "נורמליים" לכאורה.
‫‏אז נשארתי שם והם היו לי למשפחה.
‫‏הפכתי להיות עובד סוציאלי וזה הציל אותי.
‫‏אחרת כנראה הייתי מידרדר.
‫‏מידרדר?
‫‏למה הגעת לשם?
‫‏זה...
‫‏אספר לך בפעם אחרת, על בירה.
‫‏תירס קלוי.
‫‏אלה שלי. בן הדוד שלי צעיר מדי.
‫‏אני אמכור לך בירה, אבל אל תגזים.
‫‏אני מבוגר מספיק.
‫‏אל תשקר לי, ילד. ‫‏-אני לא משקר.
‫‏תחליט, אלה או כלום.
‫‏תמיד אותו סיפור...
‫‏ז'ואן.
‫‏העודף הוא העמלה שלי. ‫‏-טוב.
‫‏הנה.
‫‏צריך תעודת זהות גם בשביל זה?
‫‏עכשיו נראה אותו רוכב על זה.
‫‏אני רק נוהג במכוניות.
‫‏בטח. סע בשלי מתי שתרצה.
‫‏גבריאל, איפה היית?
‫‏אתה לא זוכר כלום?
‫‏מה אכפת לך?
‫‏את מאמינה לכל שמועה?
‫‏ברור שאני זוכר.
‫‏אז איפה היית?
‫‏בהמון מקומות.
‫‏לבד?
‫‏כן, לפעמים. פגשתי אנשים בדרך.
‫‏בטח פגשת כל מיני אנשים.
‫‏ואיך התקיימת?
‫‏בכל דרך אפשרית.
‫‏תמיד אפשר למצוא משהו.
‫‏מה זאת אומרת?
‫‏עבדת?
‫‏רוצה לשמוע הכול?
‫‏כן? אז תעצרי אותי כשיימאס לך.
‫‏עבדתי בתור מקעקע.
‫‏מכונאי, קוטף תותים,
‫‏חשמלאי, ליצן, צבע, דוור...
‫‏נו, הספיק לך? ‫‏-הכל.
‫‏ופועל זבל, נכון?
‫‏חילקתי עלונים, מלצרתי... לא הספיק לך? ‫‏-שנלך לאכול?
‫‏ופעם אחת, בפורטוגל,
‫‏פגשתי בחור שעבד בבית מטבחיים,
‫‏והוא סידר לי שם עבודה.
‫‏נכנסתי לשם,
‫‏וכולם שם היו שחורים וערבים. כולם.
‫‏כולם. הייתי הלבן היחיד.
‫‏חתיכת עבודה, אחי!
‫‏מתרגלים לזה, כמו בכל דבר.
‫‏החלק הכי גרוע היה ‫‏שתפסתי את הבוס מזיין כבשה.
‫‏מה? ‫‏-באמת! בחיי!
‫‏איזה דוחה!
‫‏זה בטח דוחה למי שאכל אותה.
‫‏כשהיא מלאה בזרע שלו.
‫‏איכס!
‫‏לא היה קשה לקום בכל יום ולהרוג 50 חיות?
‫‏זה נשמע נורא.
‫‏אבל אתה צד חיות. ‫‏-זה לא אותו הדבר.
‫‏אני זוכר שפעם,
‫‏בציד הראשון שלנו, ‫‏אני ואחותי יצאנו לצוד בלי רשות.
‫‏אני נורא רציתי לצוד ‫‏ואחותי רק רצתה לחזור הביתה.
‫‏ונתקלתי בעז בר.
‫‏והרגתי אותה.
‫‏ושחטנו אותה ממש שם.
‫‏וזו הייתה נקבה בהיריון. הרגשתי נורא.
‫‏אבל אכלתי אותה בכל זאת וזה היה מעדן.
‫‏אבל עכשיו אני לא צד אותם.
‫‏כן, כל ההרג הזה מחרפן את השכל, ‫‏לכן מתחלפים בתפקידים כל הזמן.
‫‏קודם פושטים את העור ואז מפרקים את הבשר.
‫‏אף אחד לא נתקע בשחיטה כל היום.
‫‏אבל נתקלים שם בכל מיני דברים ‫‏שעז בהיריון היא כלום לעומתם.
‫‏פעם אחת חתכנו פרה,
‫‏ושמענו רעש שמגיע מאיפשהו.
‫‏רעש כזה...
‫‏דבורה?
‫‏לא.
‫‏שמענו את הרעש הזה,
‫‏פתחנו לפרה את הבטן... ‫‏-כן.
‫‏ומצאנו נייד בפנים. ‫‏-לא.
‫‏טלפון נייד.
‫‏והוא עדיין פעל? ‫‏-הוא עדיין פעל.
‫‏זה טלפון ממש איכותי!
‫‏הוא עדיין פעל.
‫‏החוואי לא מצא את הטלפון והתקשר שוב ושוב.
‫‏היו שם 70 שיחות שלא נענו.
‫‏אז התקשרנו אליו בשביל הקטע.
‫‏אני בטוח שהוא עדיין זוכר אותנו.
‫‏אתה פסיכי. ואתה זיינת כבשה?
‫‏רק אתם הכפריים מזיינים חיות.
‫‏ז'ואן, אני צריך את עזרתך.
‫‏מה אתה צריך?
‫‏אני יכול לסמוך רק עליך. ‫‏-מה זה?
‫‏אני חייב לטפס על ההר.
‫‏למקום שבו אבא שלי מת. ‫‏אני לא אמצא אותו לבד.
‫‏תעזור לי?
‫‏איך היה עם החבר'ה?
‫‏בסדר. כיף איתם.
‫‏אתה טוב בזה.
‫‏כן?
‫‏אני אוהב את זה.
‫‏אני רוצה ללמוד לבשל.
‫‏אני אוכל ללמד אותך.
‫‏זה דורש קצת אהבה, כמו כל דבר אחר.
‫‏כשאתה חי לבד, אתה לא טורח.
‫‏אבל כשעושים את זה באהבה...
‫‏מוסיפים קצת עשבי תיבול,
‫‏קוראים לזה "נזיד בקר ועשבי תיבול" וזהו.
‫‏אין מים.
‫‏הצינורות בטח קפואים. זוז.
‫‏יש מים. ‫‏-תסגרי.
‫‏רוצה עוד? ‫‏-הא?
‫‏עוד קצת? ‫‏-לא.
‫‏רק טיפה. ‫‏-אני עוד אשתכר בגללך.
‫‏לא.
‫‏זה ממש טעים.
‫‏מה אתה עושה?
‫‏אוי ואבוי...
‫‏תטעמי. ‫‏-זה מגעיל! לא.
‫‏תטעמי.
‫‏ואתה אוהב את זה?
‫‏נטעם.
‫‏לא. לא, אני לא אוהב את זה.
‫‏תודה שבאת.
‫‏רגע.
‫‏אני אסתכל ואלמד מה לעשות בפעם הבאה.
‫‏ז'ואן אמר לי שביקרת בתיכון שלו.
‫‏כן.
‫‏תשמע, ילד.
‫‏אני לא יודע מה אתה רוצה, ‫‏אבל אתה לא עובד עליי.
‫‏הבנת?
‫‏על מה אתה מדבר?
‫‏תתחזה לגבריאל אם בא לך, ‫‏אבל תעזוב את המתים בשקט.
‫‏מובן?
‫‏איך אתה מסתדר עם אנה?
‫‏בסדר.
‫‏שמעתי שהתיכון המקומי ממש מוצלח.
‫‏התיכון? מה יש לי לחפש שם?
‫‏תוכל ללמוד מקצוע. ‫‏-תשכח מזה!
‫‏לכמה זמן אתה נשאר?
‫‏כמה ימים. שבוע לכל היותר.
‫‏אני צריך לחזור. הם לא מסתדרים בלעדיי.
‫‏גבריאל, תגיד לי משהו.
‫‏תקרא לי לאו, בבקשה.
‫‏"גבריאל" נשמע לי מוזר.
‫‏גם לי זה נשמע מוזר.
‫‏רוצה לשמור את זה?
‫‏לא, תזרקי אותו.
‫‏אתה בטוח לגבי זה? ‫‏-כן.
‫‏אני אהיה בסדר פה.
‫‏לא קר לך? ‫‏-לא.
‫‏תן לי את זה.
‫‏מה יש בהן?
‫‏לא יודעת. לא צפיתי בהן.
‫‏אבא מופיע בהן?
‫‏אתה זוכר אותו?
‫‏רק כמה דברים.
‫‏גבריאל! איפה זה?
‫‏אבא! אימא!
‫‏היה לי קול גבוה נורא.
‫‏ועכשיו יש לך קול של גבר.
‫‏השתנית קצת.
‫‏אנה? ‫‏-כן?
‫‏את בסדר?
‫‏כן?
‫‏תראה איזה שיער ארוך היה לך.
‫‏היית דומה לי אז. ‫‏-באמת?
‫‏הגבות שלך כהות עכשיו.
‫‏הן כמו של אבא שלי עכשיו.
‫‏נכון, מישל? החלק הזה?
‫‏בעיקר ההבעה. ‫‏-כן.
‫‏יופי של בגד ים.
‫‏אוי, זה מביך.
‫‏את נראית נפלא. ‫‏-כן, בטח.
‫‏את יפהפייה. ‫‏-לא.
‫‏היא יפה, נכון? ‫‏-יפה מאוד.
‫‏גם עכשיו.
‫‏תראה כמה אבא שלך היה נאה.
‫‏שניכם שיחקתם כל היום.
‫‏הוא אהב אותנו מאוד.
‫‏אתה משוגע. זה כל מה שאתה לובש?
‫‏אתה תקפא.
‫‏לא כזה קר פה.
‫‏פעם כמעט קפאתי למוות ברוסיה. שם היה קר.
‫‏היית ברוסיה? ‫‏-כן.
‫‏חמישה בחורים התנפלו עליי והכניסו לי מכות.
‫‏חשבתי שהם יהרגו אותי.
‫‏התחלתי להכניס להם אגרופים ובעיטות
‫‏עד שהבנתי שאני קופא.
‫‏עמדתי ככה.
‫‏המסכנים האלה חטפו מכות רצח.
‫‏איך הגעת לרוסיה? ‫‏-בטרמפים.
‫‏אתה כזה חרטטן.
‫‏זה רעיון גרוע. בוא נלך. ‫‏-רגע.
‫‏בוא נחזור.
‫‏פה הוא נפל?
‫‏מה קרה פה?
‫‏לא מצאו אותך. לואיס חיפש אותך בנרות.
‫‏אבא שלי הלך להזעיק עזרה.
‫‏אני חושב שזה קרה פה.
‫‏ואז?
‫‏אחרי יומיים של שלג, אבא שלי מצא אותו.
‫‏זה רעיון גרוע, אחי.
‫‏למה הביאו לפה ילד בן תשע?
‫‏לציד. כזה היה אבא שלך.
‫‏ואיפה היית אתה?
‫‏אבא שלי לא לקח אותי איתו כשהייתי קטן.
‫‏הייתם פה רק שלושתכם.
‫‏אבא שלך היה שונה. ‫‏-מאיזו בחינה?
‫‏למה אתה זוכר אותי ולא אותו?
‫‏למה אף אחד לא מדבר עליו?
‫‏כי אי אפשר להגיד שום מילה טובה עליו.
‫‏טוב שאתה לא זוכר.
‫‏אבא שלך בהמה, אבל אתה אוהב אותו, לא?
‫‏אבא שלי חיפש אותך במשך חמישה ימים.
‫‏חמישה ימים! בשלג!
‫‏הוא בקושי שרד ‫‏וכמעט איבד את האצבעות שלו בגלל הקור.
‫‏תמיד התנהגת ככה. ‫‏אני לא יודע למה שניכם מגנים עליו.
‫‏אנחנו מגנים עליו?
‫‏בביה"ח לא האמינו ‫‏שאתה ואנה באמת נפצעתם סתם ככה.
‫‏אני מצטער. אל תגיד לאימא שלך שסיפרתי לך.
‫‏לא? כן, רואה?
‫‏אחת, שתיים ו...
‫‏קדימה, עוד פעם.
‫‏בוא נתנגב.
‫‏אבא! אימא!
‫‏אימא!
‫‏- השהה -
‫‏מה קרה? משהו לא בסדר?
‫‏אתה רוצה לספר לי משהו?
‫‏אני? מה לספר לך?
‫‏נמאס לי. אני לא שייך לכאן.
‫‏מה קרה הפעם?
‫‏כרגיל, אתה נתקל בבעיה וישר מוותר.
‫‏מה אתה רוצה? ‫‏להישאר פה עם אנה או לחזור לבית המחסה?
‫‏זה לא העניין.
‫‏אז מה הבעיה?
‫‏כולכם משקרים.
‫‏אני שיקרתי לך?
‫‏הבאת אותי לפה, אבל הסתרת ממני דברים.
‫‏אני לא יודע על מה אתה מדבר.
‫‏אתה רוצה שאני אדבר עם אנה? תגיד לי.
‫‏זה נורא.
‫‏אותו הסרט בכל שנה.
‫‏צפיתי שוב בקלטות.
‫‏זה היה אדיר. נסעתם איתי לכל מקום.
‫‏טוב...
‫‏היה לנו יותר כסף אז.
‫‏ומה עוד עשינו עם אבא?
‫‏מה שראית.
‫‏נסענו לחופשות.
‫‏אבל, מה עשינו פה בכפר?
‫‏שיחקנו כדורגל.
‫‏וסקי.
‫‏ומה עוד?
‫‏אהבת לשחות באגם בחורף.
‫‏ומה עוד?
‫‏טיפוס הרים. ‫‏-ומה עוד?
‫‏לא יודעת.
‫‏מה אתה רוצה לדעת?
‫‏אני חושב שאני מתחיל להיזכר בדברים אחרים.
‫‏לילה טוב.
‫‏אנריק.
‫‏גבריאל פה בבית.
‫‏אני לא רוצה להעיר אותו.
‫‏לא נעיר אותו.
‫‏אנריק, לא...
‫‏בבקשה. אל תעשה לי את זה.
‫‏אני מתגעגע אלייך.
‫‏תחשוב על גבריאל.
‫‏אתה הדוד שלו.
‫‏ומה איתי?
‫‏מי יחשוב עליי?
‫‏מי מוביל?
‫‏אלפרד.
‫‏אבל הרבה יוצאים לצוד ביום האחרון, ‫‏אז זה לא סגור עדיין.
‫‏אבא שלך תמיד ניצח.
‫‏הוא לפעמים צד במשך שעות.
‫‏הוא שנא להפסיד. זה ממש עצבן את אנריק.
‫‏גם אתה יכול להשתתף, ‫‏אבל תצטרך לקום בחמש.
‫‏לא, קשה לי לישון.
‫‏ובסביבה הזו, הרעש הכי קטן מעיר אותי.
‫‏אני רואה שז'ואן לא פה.
‫‏אני אלך לחפש אותו.
‫‏זה היה טעים מאוד, גלוריה. תודה.
‫‏תשלם אתה, אנריק.
‫‏שיישאר במשפחה.
‫‏זיינת את אנה כשאבא שלי היה עדיין בחיים?
‫‏אבא שלך?
‫‏תעזוב את אחי בשקט.
‫‏אני לא יודע מי אתה,
‫‏אבל אני לא רוצה שתבוא לפה יותר.
‫‏רצית את אנה לעצמך?
‫‏אתה לא יודע על מה אתה מדבר!
‫‏בפעם האחרונה.
‫‏תתרחק מהמשפחה שלי. הבנת?
‫‏תתרחק אתה מאנה.
‫‏אם אתה לא תגלה, גם אני לא. סגרנו?
‫‏למה שיקרת לי לגבי אבא? ‫‏-סלח לי.
‫‏התכוונתי לעזוב. אנחנו לא משפחה.
‫‏גבריאל.
‫‏גבריאל, בבקשה.
‫‏אם תשקרי שוב, אני אעזוב.
‫‏אני מצטערת.
‫‏סלח לי...
‫‏שנשים את הכלב על הרפסודה?
‫‏שימו אותו עליה.
‫‏אתה עולה?
‫‏תעלה! ‫‏-הוא לא רוצה.
‫‏בוא.
‫‏הבנות רוצות שתבוא לתיכון.
‫‏כולן מתות להזדיין איתך.
‫‏בטח שרה אמרה את זה.
‫‏הן חושבות שאתה חתיך.
‫‏גם אם הייתי נראה ככה?
‫‏תראה לי.
‫‏אנחנו מתאימים בול.
‫‏יש לך יותר מדי עור.
‫‏איזה זוג חמוד.
‫‏זה מביך אותך? ז'ואן?
‫‏ז'ואן לא אוהב את זה.
‫‏יש לך יותר מדי עור.
‫‏אפשר לעשות לפרצוף שלך ברית מילה.
‫‏זה מביך אותך?
‫‏אולי הבנות בתיכון יאהבו את זה.
‫‏אני מוותר על התיכון. ‫‏-למה?
‫‏אולי אני אלמד מקצוע.
‫‏בוא.
‫‏היי, תפסיק להיות כזה בהמה.
‫‏אתה חירש?
‫‏אתה מצער בעלי חיים?
‫‏כן. לך לשם. ‫‏-עוף לי מהפרצוף.
‫‏אמרתי לך ללכת לשם! אתה מפחד לעלות עליה?
‫‏כבר עליתי עליה. ‫‏-אז קדימה!
‫‏נראה אותך. ‫‏-תעלה!
‫‏אל תפחד! ‫‏-תעלה.
‫‏עכשיו תסבול, מפגר.
‫‏חתיכת זבל.
‫‏תפסיקו, חבר'ה! ‫‏-זה מצחיק אותך, לא?
‫‏די! זה לא מצחיק, אוקיי?
‫‏קח, במתנה.
‫‏זה בסדר שהכלב שלך ייפול למים, אבל לא אתה?
‫‏טוב, אתה מגזים.
‫‏חתיכת חרא!
‫‏מה עכשיו? תפליג לאמריקה!
‫‏ילד דפוק שחושב את עצמו.
‫‏די!
‫‏תראה איך הכלב מחייך עכשיו.
‫‏תפסיקו! חתיכת זבל!
‫‏די!
‫‏מספיק כבר!
‫‏מספיק!
‫‏דויד, תפסיק!
‫‏מתבכיין לי!
‫‏בן זונה! ‫‏-תפסיק!
‫‏חתיכת חרא!
‫‏תפסיק! ‫‏-חתיכת בן זונה!
‫‏בן זונה!
‫‏גבריאל, תפסיק!
‫‏תירגע. ‫‏-עזוב אותי!
‫‏זה בסדר.
‫‏זה בסדר. תירגע.
‫‏אני לא כזה!
‫‏גבריאל?
‫‏סליחה, לא ראיתי אותך.
‫‏משהו לא בסדר? ‫‏-לא, לא קרה כלום.
‫‏מה קרה? ‫‏-כלום.
‫‏בואו, בבקשה.
‫‏תודה.
‫‏תיכנס.
‫‏מקום מקסים.
‫‏למה אנחנו פה? ‫‏-כדי שתהיה לנו פרטיות.
‫‏הכפריים לא באים לפה. רק התיירים.
‫‏ולמה אנחנו צריכים פרטיות שכזו?
‫‏כדי לחגוג את עזיבתך.
‫‏ג'ין וטוניק?
‫‏שלום, חתיך. ‫‏-פעמיים ג'ין וטוניק, בבקשה.
‫‏נו, אני מקשיב.
‫‏אני רוצה לדעת מי הילד הזה.
‫‏מה הוא עשה?
‫‏התיקים חסויים, אפילו בפני המשפחה.
‫‏בייחוד בפני המשפחה.
‫‏זה חיוני להסתגלותם מחדש.
‫‏תודה.
‫‏אז פשוט השארת אדם זר אצל אנה?
‫‏הזר הזה הוא בנה.
‫‏מה הבעיה שלך, בדיוק?
‫‏ואתה? מה הבעיה שלך?
‫‏למה אתה מסתיר דברים?
‫‏יש לנו זכות לדעת אותם.
‫‏גם לי יש זכות לדעת דברים.
‫‏אני יודע שאתה רוצה להגן על אנה,
‫‏אבל אני צריך להגן על גבריאל.
‫‏הבנת?
‫‏יש לנו כסף לזה?
‫‏לא.
‫‏לא? ‫‏-לא.
‫‏אנחנו צריכים לפנק את עצמנו מדי פעם.
‫‏ולמה אנחנו פה?
‫‏כשלאבא שלך היה מצב רוח רע, ‫‏הבאתי אותך לפה.
‫‏עד שאנריק ירגיע אותו.
‫‏אנריק?
‫‏כן.
‫‏אנריק.
‫‏נכון שהוא נראה גס רוח,
‫‏אבל הוא היחיד שעזר לי.
‫‏אני מצטערת.
‫‏אני שמחה שאתה לא זוכר ‫‏עד כמה גרועים היינו בתור הורים.
‫‏אז דווקא יש יתרונות לאמנזיה.
‫‏מסתבר שכן.
‫‏זה קל כל כך.
‫‏אם רק היה לי אומץ לעזוב לפני שמונה שנים,
‫‏לא הייתי מאבדת אותך.
‫‏אז נעשה את זה עכשיו.
‫‏קדימה.
‫‏כן.
‫‏נעשה את זה כמו שצריך.
‫‏הוא גנב בהתחלה וסחר קצת בסמים,
‫‏ואז הצטרף לכנופיה.
‫‏הוא נעצר אבל תמיד השתחרר, ‫‏ואז העניינים הסתבכו.
‫‏הם התחילו לבצע מעשי שוד מזוינים. ‫‏שוד אחד השתבש ואדם אחד נפצע.
‫‏הוא נעצר לאחר זמן מה ברחוב.
‫‏תעשה מה שאתה צריך, ‫‏אבל אני רוצה שהוא יסתלק מפה.
‫‏הוא בעיקר מעצבן אותך
‫‏כי הוא פוגע בקשר שלך עם אנה.
‫‏מצטער, אבל זה לא ייעלם. ‫‏זה חשוב לה הרבה יותר.
‫‏לך יש בר וחברים וציד, אבל היא לבדה.
‫‏אל תתערב בעניינים שלא שלך.
‫‏אתה פסיכולוג מחורבן.
‫‏אם הייתי מישהו אחר, ‫‏אני ואנה היינו עוזבים מזמן.
‫‏אבל פה?
‫‏אני גיסה.
‫‏או אחיו של לואיס.
‫‏או דודו של גבריאל.
‫‏אם אתה באמת אוהב את אנה, ‫‏תצטרך לקבל את גבריאל.
‫‏לקבל את גבריאל? אחרי מה שסיפרת לי הרגע?
‫‏מה שסיפרתי לך קודם, ‫‏לא היה סיפור חייו אלא סיפור חיי.
‫‏אבל תראה מי אני עכשיו.
‫‏תקשיב לי טוב. הילד הזה הוא לא גבריאל.
‫‏אני מכיר את ההרים האלה. ‫‏ילד לא יוכל לחצות אותם.
‫‏ובטח שלא בשלג. זה בלתי אפשרי.
‫‏אנה החליטה שזה הוא כי היא זקוקה לזה.
‫‏היא הייתה טוענת שזה הוא גם אם זו הייתה בת.
‫‏זו אשמתי.
‫‏הייתי צריך לבקש קודם שתערכו בדיקת דם.
‫‏אבל כשראיתי שאנה מאושרת, לא העזתי לבקש.
‫‏ועכשיו זה התפשט כמו סרטן.
‫‏אתה חייב לעצור אותו לפני שיחריב הכול.
‫‏אם הוא באמת היה גבריאל, ‫‏הוא לא היה חוזר בכלל לחור הזה.
‫‏גם אם סבל מאמנזיה דיסוציאטיבית. ‫‏יש דברים מסוימים...
‫‏שאי אפשר לשכוח.
‫‏אתה מעורב מדי רגשית בעניין.
‫‏חיפשתי את זהותו במשך שנים.
‫‏זה חייב להיות גבריאל.
‫‏אני אומר לך שזה לא גבריאל.
‫‏אני יודע את זה.
‫‏אז תגיד לו שיתחפף מפה.
‫‏תעשה ותגיד מה שתרצה. אני לא אפצה פה.
‫‏אני טוב בזה.
‫‏ואיך תסביר את הזיכרונות שלו מהמקום הזה?
‫‏לא יודע.
‫‏הוא בהחלט פיקח מאוד, ‫‏אבל אני מבטיח לך שזה לא גבריאל.
‫‏- קמפינג-בר גלוריה -
‫‏הכול בסדר עם אנה?
‫‏יש לך מה לספר לי?
‫‏הכול נהדר.
‫‏אתה יכול לחזור בלב שקט.
‫‏אני נשאר פה בינתיים.
‫‏הכול בסדר.
‫‏עדיף "לקפוץ ישר למים", לא?
‫‏תודה. אני אתגעגע אליך.
‫‏שמתי לב שאתה ואנריק...
‫‏לא ממש מסתדרים ביניכם.
‫‏זה בשליטה.
‫‏לך תתקלח.
‫‏גבריאל?
‫‏הוא במקלחת.
‫‏אני רק מביא לו חולצה נקייה. ‫‏שלו ספוגה בזיעה.
‫‏החדר נראה נהדר. כל הכבוד.
‫‏הוא יפה.
‫‏אני צריכה קפה.
‫‏רוצה קפה?
‫‏בשמחה.
‫‏אנה.
‫‏מה שלום גבריאל? את נמצאת איתו יותר ממני.
‫‏הוא בסדר.
‫‏הוא רוצה שנעזוב.
‫‏אני חושבת שזה יועיל לנו.
‫‏מה דעתך?
‫‏אני חושב שכדאי לך ‫‏לבצע את הבדיקה לפני שאעזוב.
‫‏אני לא רוצה שיעבור דבר כזה.
‫‏אין צורך בה.
‫‏כוס יין?
‫‏כן, בבקשה.
‫‏תודה.
‫‏תתקרבו. תקשיבו, בבקשה.
‫‏טוב, חבר'ה.
‫‏כל הכבוד!
‫‏זו הפעם האחרונה שאתה מנצח אותי.
‫‏אני אשמח לחזור לקדאקס בקיץ.
‫‏כן? מה העניין?
‫‏סתם.
‫‏זוכרת איך נכווה לי הגב?
‫‏זוכרת?
‫‏היית במים כל היום.
‫‏דרכתי על קיפוד ים והכרחת אותי לצאת. זוכרת?
‫‏הצטרכתי לשאת אותך.
‫‏נכון, כי לא יכולתי ללכת.
‫‏ומה עשינו אז?
‫‏אממ...
‫‏אכלנו תמנון במסעדה?
‫‏הענשת אותי כששתיתי לך מהבירה.
‫‏זוכרת?
‫‏אני לא זוכרת הכול.
‫‏את אוהבת אותי?
‫‏כמו אז?
‫‏בא לך לטייל קצת בחוץ?
‫‏אפשר?
‫‏גבריאל. בוא הנה.
‫‏בוא. ‫‏-נתראה במנהרה.
‫‏בוא.
‫‏אז הכול בסדר?
‫‏שניכם נראים מאושרים.
‫‏חשבת שאני לא אגלה?
‫‏למה אתה משקר כל הזמן?
‫‏אתה מבין מה עשית? כמה הסתכנתי למענך?
‫‏אני?
‫‏אתה רצית שתהיה לי משפחה.
‫‏אבל לא ככה.
‫‏אני צריך לעזוב מחר.
‫‏אבל אם תפגע באנה, אני אהרוג אותך. מובן?
‫‏מובן? ‫‏-כן.
‫‏כבר עשינו מספיק נזק.
‫‏שמור על עצמך.
‫‏לך.
‫‏מה אתם עושים פה?
‫‏קר.
‫‏מקפיא פה! פה אתם מזדיינים?
‫‏נטוש פה לגמרי. ‫‏-בדיוק.
‫‏קח, נסה.
‫‏יש לך אש?
‫‏לאיזה שלב הגעתם? נשיקות? מזמוזים?
‫‏אנחנו מחממים זה את זה.
‫‏או שאתם סתם נראים טוב ביחד?
‫‏תן לשתות.
‫‏תשירי לנו?
‫‏קחי.
‫‏רוצה?
‫‏קח.
‫‏זה מחריד. ‫‏-מחריד?
‫‏ממש מחריד. ‫‏-מחריד?
‫‏אל תזרוק נמוך, חתיכת חרא.
‫‏איזה זין!
‫‏היא סקסית.
‫‏קלרה יפה, לא?
‫‏היא שיכורה.
‫‏עוד לא עישנתי את זה. ‫‏-קחי.
‫‏יפה.
‫‏ככה עושים את זה.
‫‏שנלך? ‫‏-קדימה.
‫‏נתחמם קצת. ‫‏-נתחמם? טוב.
‫‏קר לי נורא.
‫‏אני קופא. ‫‏-אני מת להשתין.
‫‏אכפת לכם אם אני אשתין פה?
‫‏לא, תשתין איפה שבא לך.
‫‏ז'ואן.
‫‏היי!
‫‏לא, אל תזרוק עליי פיפי!
‫‏ז'ואן, תפסיק!
‫‏קדימה!
‫‏מה יש? ‫‏-מה הבעיה?
‫‏אולי נישאר פה?
‫‏לא. תרים אותה.
‫‏הפלת את זה? ‫‏-מה?
‫‏הנה.
‫‏חכה.
‫‏נשים אותה פה.
‫‏שנכסה אותה? ‫‏-כן, תכסה אותה.
‫‏וואו.
‫‏רצית לדעת איפה הייתי.
‫‏זה ברוסית? ‫‏-כן. כתוב שם "תמצוץ לי".
‫‏בוא תחמם לי את הידיים.
‫‏אתה קפוא.
‫‏אבא שלך היה חתיכת חרא.
‫‏לא, אני עשיתי את זה לעצמי.
‫‏זה מחזיר לך את השפיות.
‫‏כולנו עשינו את זה בבית המחסה.
‫‏והכוויות?
‫‏בטח גם אותן עשיתי לעצמי. אני לא זוכר.
‫‏גבריאל.
‫‏תפסיק לקרוא לי גבריאל.
‫‏מה הבעיה?
‫‏אני לא מתרגל לזה.
‫‏עוד תתרגל.
‫‏אתה בסדר?
‫‏גבריאל.
‫‏למה אתה בטוח שאני גבריאל?
‫‏לא עשית לעצמך את הכוויות האלה.
‫‏לך לישון, ילד.
‫‏תיכנס.
‫‏מה אתה עושה? ‫‏-תמשיך ללכת.
‫‏מה אתה עושה? ‫‏-לך.
‫‏לא. לא.
‫‏לשם.
‫‏זוז!
‫‏קדימה.
‫‏עזוב אותי! ‫‏-תעלה. זוז!
‫‏לא!
‫‏קדימה, תעלה.
‫‏קדימה, זוז!
‫‏לשם. תעלה.
‫‏תעלה לשם!
‫‏תעצור.
‫‏בבקשה, אנריק. תן לי ללכת.
‫‏אני לא אגיד כלום. בבקשה!
‫‏בבקשה!
‫‏בן זונה! אתה תהרוג אותי?
‫‏אתה לא מבין כלום.
‫‏קח.
‫‏קח את זה ולך. ‫‏-אני לא רוצה!
‫‏לך וזהו!
‫‏הגבול נמצא מאחורי ההר. אל תחזור.
‫‏לך!
‫‏אני לא הולך! לך אתה!
‫‏אתה הרגת את אבא שלי!
‫‏אתה מטומטם?
‫‏בוא הנה! אתה לא מבין?
‫‏לואיס היה נבלה, אבל לא הרגתי אותו.
‫‏שמעת? לא הרגתי אותו!
‫‏אם היית גבריאל, היית זוכר...
‫‏שגבריאל דחף אותו.
‫‏גבריאל!
‫‏מה יש?
‫‏זה בסדר, אהוב שלי.
‫‏ילד קטן שלי.
‫‏זה לא הייתי אני!
‫‏עברית: מירן קראוס