Skrid med jer, møgunger!
Altså...!
Det burde have været mig!
Det burde have været mig, der skulle bo hos ham japseren.
Du kommer for sent til toget.
Skynd dig nu.
DEL 1
NORIAKI KOUZUKI
Læg dig til at sove igen. Vi er stadig langt fra huset.
Det er en fornøjelse at møde Dem. Jeg hedder Okju.
Her er tre bygninger. En fløj i vestlig stil tegnet af en engelsk arkitekt-
- og en traditionel japansk fløj, der udgør hovedbygningen.
Ikke engang i Japan findes der noget lignende.
Det afspejler herrens store beundring for både Japan og England.
Så er der annekset, hvor herren har sit bibliotek.
Til sidst har vi tjenestefolkenes bolig.
Som frøkenens tjenerinde skal du ikke sove her.
Du må spise hendes madrester, men kokkepigerne får tebladene.
Sæberesterne får forvalteren.
Tyveknægte bliver fyret på stedet.
Men jeg tror ikke, du er tyv, Tamako.
Fra nu af hedder du "Tamako". Det er den japanske oversættelse af Okju.
- Jeg hedder Sasaki. - Javel.
Frøkenen har faste rutiner. Hun går ture og læser højt for herren.
Blandt rigmænd er herren den største bogelsker.
Og blandt bogelskere er han den rigeste.
Hans bånd til den koloniale regering sikrer os strøm.
I et sådan hjem...
...ved du så, hvad der forventes af en tjenerinde som dig?
Lad ikke strømafbrydelserne skræmme dig.
Skal jeg sove her?
Frøken Hideko sover let på grund af sine dårlige nerver.
Ligger hun bag den dør?
Mor!
Frøken! Er der noget galt?
Junko! Er det dig?
Junko blev fyret, frøken. Jeg er den nye pige.
De havde vist mareridt.
Har du set det store kirsebærtræ?
Min tante mistede forstanden og hængte sig i træet.
På måneløse nætter hænger hendes genfærd og dingler fra grenen.
Her, drik det her.
Når babyerne græder, giver min tante dem en skefuld sake.
Kære fugl, kære fugl
min kære, lille drossel...
hvad er det for en duft, der fylder mine næsebor?
Du tror, jeg er Tamako, en fattig koreansk tjenerinde.
Men mit rigtige navn er Nam Sookee.
Jeg er opvokset hos frøken Boksun, der er en fremragende hæler.
Da jeg var fem, kunne jeg kende rigtige mønter fra falske.
Gugai lærte mig at forfalske frimærker-
- og jeg øvede lommetyveri med Kutan-
- men sådan noget lærer de her babyer aldrig.
Deres mødre har forladt dem. Vi finder dem og passer dem-
- og så sælger vi dem til Japan. Det er meningsfuldt arbejde.
I stedet for at sulte vokser de op i fine familier.
Kutan ammer kun sit eget barn. Så nærig ville jeg aldrig være.
Hvis der var mælk i mine bryster, ville jeg amme dem alle sammen.
Det her er historien om en tolk-
- som bestak sig til at arbejde for højtstående personer i samfundet.
Han hjalp Japan med at annektere Korea og fik en guldmine for det.
Nu ville han så være rigtig japaner.
Han skiftede statsborgerskab-
- giftede sig med datteren af en falleret japansk adelsmand-
-og tog hendes efternavn, Kouzuki.
Sv... Sv...
Svinet bygger en herregård og fylder den med bøger og antikviteter.
Han inviterer japanske samlere på besøg i biblioteket-
- holder oplæsninger af sjældne værker og bortauktionerer bøger.
Han elsker bøger og malerier, men er nødt til at sælge nogle af dem.
Men hvad gør han, når han nu ikke kan nænne det?
Han sælger forfalskede værker.
Han finder en specialist, der laver fine forfalskninger.
Specialisten kommer, modsat ham selv, fra en ægte japansk adelsfamilie.
Grev Fujiwara fra Nagoya.
Hvem er det her så?
Hustruen. Hans japanske hustru.
- Du forfører hende... - Er hun smuk?
Hustruen fik aldrig børn og er for længst død.
Men det er den døde hustrus niece, der udfører oplæsningerne.
- Men er hun smuk? - Hun er forældreløs. Faderen var rig.
Hun forelsker sig snart i mig, og så stikker vi af til Japan.
Når vi er gift, og jeg har fået fingre i hendes arv-
- erklærer jeg hende sindssyg og får hende buret inde på en anstalt.
Nemlig!
Sookee skal hjælpe mig. Hun skal være hendes tjenerinde og udspionere hende-
- og hun skal vække kærligheden til mig i den unge frøken.
Kærlighed? Hvad ved sådan en slyngel om kærlighed?
Hvad med formuen? Hvor rig er hun?
Hver aften, når jeg skal sove, tænker jeg på hendes aktiver.
1,5 millioner i kontanter. 300.000 i obligationer.
Onklen er bare værge. Hele formuen tilhører Hideko.
Det er derfor, Kouzuki vil giftes med pigen.
Med sin h... hustrus niece? Sikken s... syg...
Nemlig, en syg stodder.
Hvad får vi ud af det?
I får 50.000. Sookee får kjolerne og smykkerne.
Tag mig! Jeg er bedre til japansk, og jeg har været tjenerinde før!
Udover de 50.000...
...vil jeg have kjoler, smykker og 100.000 til mig selv.
Hun må være gal...
Gal? Slet ikke.
Med sådan en formue kan jeg forlade landet.
Jeg skal bare holde de her bondeknolde ud lidt endnu.
Skiderikker.
- Det her er Tamako. - Til tjeneste, frøken...
Fandens.
Han skulle have sagt, at hun var så smuk. Jeg er helt rundt på gulvet.
Min anbefaling fra fru Minami, min tidligere arbejdsgiver.
Her er brevet. Hør godt efter.
"Kære frøken Hideko Izumi."
"Grev Fujiwara har fortalt, at De har brug for en tjenerinde."
"En tjenerinde er som et par spisepinde."
"Man bemærker ikke hendes tilstedeværelse, kun hendes fravær."
Kan du lide at være her?
Solen skinner aldrig ind her. Det vil min onkel ikke have.
Sollyset får bøgerne til at falme.
Man kan aldrig blive glad for sådan et trist sted.
Du behøver ikke at lyve.
Jeg går nu.
Jeg får hovedpine før hver oplæsning.
Vil du læse det for mig?
Undskyld?
Hvor er det sødt af hende. Fru Minami skriver så pænt om mig.
Gør hun det?
De er japaner, så hvorfor taler De ikke japansk?
Jeg er træt af det. Alle de bøger, han beder mig læse op, er på japansk.
Så læs det for mig.
"Kære frøken Hideko Izumi."
"Grev Fujiwara har fortalt, at De har brug for en tjenerinde."
"En tjenerinder er som... en ske..." Nej...
"... som spisepinde..."
Er det en ske?
Jeg kan ikke læse, frøken.
Slet ikke? Ikke engang koreansk?
Det er dit navn. Kan du læse det?
Man kan lære at læse, og jeg er ligeglad med, om du bander og stjæler.
- Men lyv aldrig for mig. Forstået? - Ja, frøken.
Min mor.
Hun er smuk. Meget charmerende.
Og mig? Er jeg også "meget charmerende"?
Folk siger, at jeg ikke kan sammenlignes med min mor.
- Grev Fujiwara sagde... - Har du mødt ham?
Undskyld? Nej, jeg har aldrig mødt ham...
Min tante! Jeg hørte det fra min tante. Hun var hans barnepige.
Hvad har greven sagt om mig?
Han sagde, at Deres ansigt...
Når han går i seng om aftenen, tænker han på Deres aktiver... ansigt.
Hvorfor tænker han monstro på det i sengen?
Hvad er der med din fod?
Jeg har ingen steder at tage hen.
Jeg har boet her, siden jeg kom til Korea som femårig.
Men i nye sko føles gennemtravede stier som nye igen.
Dem herfra og dertil kan du sikkert passe.
Jeg skal øve på oplæsningen.
- Jeg går selv. - Men det regner.
Kom og bank på døren klokken 12. Lover du det?
Vi ses senere...
Vi ses senere.
Hvad har vi her?
Hvorfor skulle fruen i sådan et fint hus...?
Drev det fine hus hende til vanvid?
Min nye tjenerinde.
Slangen! Slangen!
Du må kun gå dertil.
Tag dig i agt! Slangen markerer 'kundskabens grænse'.
En slange!
Kommer greven? I dag?
Det var derfor, du insisterede på et bad.
Når min tante hørte, der kom gæster-
- smed hun alt, hvad hun havde i hænderne, og badede sin baby.
Hun blev så glad, når gæsterne roste den velduftende baby.
De er min baby, frøken.
Min tante gav babyerne slik, når de var i bad.
For at lære dem, at det er dejligt at bade.
Hvad er der galt?
Jeg har en skarp tand, som hele tiden generer mig.
Det er altså sådan, duften er.
Så er den glat.
Velkommen, herre!
Mange tak for den fine velkomst.
Tilgiv mit tøj. Jeg er blot klædt på til rejsen.
Nu er kedsomheden forbi. Jeg vil sikre, at Deres malekursus bliver interessant.
- Det må være Okju. - Til tjeneste, min herre.
Husk, det stiller mig i et dårligt lys, hvis du ikke gør det godt.
En udmærket knoglestruktur af en koreaner at være...
Udfører du dine pligter, som du skal?
Grev Fujiwara beder frøken Hideko sende Tamako-
-på et ærinde hos herren.
- De ville se mig? - Kom bare ind.
De taler om dig i Eunpo. Om at du bliver en mere storslået tyv, end din mor var.
Hvem tror på en svindler?
Når jeg siger "helt moden", skal du sørge for, hun og jeg er alene.
Så spiser jeg hende helt ind til stenen.
Hun er så naiv. Hvis en mand trak hende i brystvorten-
- ville hun ikke ane, hvad han ville.
Du skal fortælle hende, at alt godt sker på grund af mig.
"Efter grevens ankomst vokser dine tånegle meget hurtigere."
Den slags, forstår du?
Her er en gave.
Hvor er han betænksom.
De bliver mine, når hun ryger på galeanstalten.
Jeg får så ondt af den stakkel.
Har du nogensinde set safirer så blå før?
Lad os se engang...
Det er ikke safirer. Det er blå spineller.
Det er helt fint, frøken. Spineller er også dyre.
Hvor ved du det fra...?
Øh, min tante... Jeg mener, fru Minami lærte mig det.
Det er ikke noget at skamme sig over. De fleste hælere kan ikke se forskel.
Jaså?
Af alle dem, jeg har vasket og klædt på-
- har nogen så nogensinde været så smuk?
Jeg ville gerne vise hende til dem derhjemme.
Hvad ville de sige?
Sikkert noget i den her retning.
Fortryllende! H... Henrivende smuk!
Han har ingen skam i livet.
S... S... Smuk!
J... Jeg bliver helt forfjamsket i Deres nærvær!
Hvis du stammer lidt og bliver rød i ansigtet-
- føler overklassedamer sig overlegne og åbner sig over for dig. Okay?
Prøv så.
En, to, tre!
Greven blev ved med at hælde vin i mig.
Føles det okay?
Det er stramt. Hvordan kan kvinder gå med dem?
Synes du, det er stramt?
Frøken, De slår mig ihjel.
Nu ligner du også en fornem frøken.
Nu tror jeg, at jeg ved, hvad greven mente.
Dit ansigt...
Hver aften når jeg ligger i sengen-
-tænker jeg på dit ansigt.
Vær nu ikke fjollet, frøken.
En fin frøken er sin tjenerindes påklædningsdukke.
Alle de her knapper er til for min fornøjelses skyld.
Hvis jeg knapper dem op og trækker snorene ud-
-ser jeg alt det søde indenunder.
Det søde og bløde...
Hvis jeg stadig var lommetyv, ville jeg stikke hånden ind...
Frøken, skal De virkelig giftes med Deres onkel?
Han har opfostret mig, fordi han har brug for min formue.
Der er en berømt samler i Frankrig, som vil bortauktionere hele sit bibliotek.
Overskuddet fra guldminen dækker ikke udgiften.
Hvis det var mig, ville jeg sælge bøgerne og købe guld. Ikke omvendt.
Indtil videre behøver frøkenen ikke at læse for det syge svin-
- der vil giftes med sin kones niece.
I stedet er den falske greve på biblioteket for at lave falske bøger.
Frøkenen venter på sit malekursus klokken 14, og hun venter...
Den stakkel...
...hun forelsker sig i en plattenslager.
Vær nu sød, greve!
- Jeg beklager forsinkelsen. - Det gør ikke noget.
Skal jeg øve mig mere på dimensionerne?
Dimensionerne... Ja, måske.
Men Deres øje fanger noget, der ligger hinsides teknik.
Det er, som om De ser objektets essens.
For eksempel at ferskenen indeholder meget vand.
Jeg tør næsten ikke at stå for tæt på Dem-
- af frygt for, at De læser mine tanker.
Det er nok for i dag.
Næsten helt moden.
Allerede?
Pokkers...
Ved De hvad? Deres kinder har fået farve efter grevens ankomst.
Har de?
Hvordan døde din mor?
Hun blev hængt, da jeg var barn.
- Jeg mener, hun hængte... - Sig selv? Som min tante.
Noget i den retning.
Men mens hun var i live, krammede hun dig så ofte?
Min mor døde under fødslen.
Det er, som om jeg selv slog hende ihjel.
Jeg ville ønske, at jeg aldrig var blevet født.
Intet barn er skyld i sin egen fødsel.
Hvis Deres mor havde kunnet, ville hun have fortalt Dem det.
At hun var heldig at se Dem, inden hun døde.
At hun intet fortrød.
Græd min mor, før de hængte hende?
Hun stjal om og om igen-
- men hun blev kun fanget én gang og døde kun én gang.
Græd hun?
Hun lo. Hun sagde, hun var heldig at have set dig, inden hun døde.
At hun intet fortrød.
Vent her, frøken.
Jeg samler nogle svampe.
Så kan vi få svampesuppe til aftensmad.
Jeg går med.
Jeg skynder mig og er tilbage, før det begynder at regne.
Dygtig pige...
Sikke et sammentræf.
- Det er det. - Må jeg sætte mig?
Frøkenen er genert. Herren er ihærdig.
Den opmærksomme tjenerinde har forladt dem et øjeblik.
Alt går, som det skal, Sookee.
De spiller deres roller, som de skal.
Fandens.
Du ved godt, den indgang ikke er til tjenestefolk!
Hallo!
Jeg ville ønske, jeg aldrig var kommet.
Det var dumt.
Tamako, du har taget vandfarve med, ikke?
Selvfølgelig! Vandfarve og pensler...
Hent oliefarverne. En dag som i dag kræver oliefarver!
Strømafbrydelse! Find en lygte.
- Javel. - Skynd dig!
Jeg må overveje situationen.
Jeg vil være rig-
- så jeg kan sejle til en fremmed havn, spise eksotisk mad-
- købe masser af smykker og... ikke tænke på Hideko.
Aldrig mere tænke på Hideko...
Jeg kom tilbage, men du kom ikke.
Jeg må være faldet i søvn. Undskyld.
Ved du ikke, hvor trættende de her oplæsninger er?
Skal jeg virkelig selv tage min makeup og mit tøj af?
Jeg er bange for at få mareridt. Du skal sove her.
Han friede til mig.
Ved næste fuldmåne...
...når min onkel besøger sin guldmine, stikker vi af til Japan.
Hvad svarede De?
- At jeg ikke er sikker. - Hvorfor?
Fordi jeg er bange.
For Deres onkels vrede?
For greven.
Hvorfor er De bange for ham? Han er så venlig.
Jeg kan bare mærke noget.
Ligesom den refleks, man har, når hånden nærmer sig en flamme.
Sig mig...
Hvad er det, mænd vil have?
Undskyld?
Jeg mener, efter at man er blevet gift. Om aftenen...
Hvor skulle jeg vide det fra? Jeg er nærmest et barn.
Når man ikke har nogen mor... Her er ingen til at...
Først...
Jeg tror, at man kysser?
Hvorfor ikke? Jeg viser hende en enkelt ting, og så kan hun sove bagefter.
Hun er helt alene i et fremmed land med de ubrugelige bøger-
- der ikke lærer hende noget som helst af gavn.
Hvorfor smager slikket anderledes?
Det bitre bliver syrligt-
-det syrlige bliver bittert-
-det søde bliver salt...
Hvor ved du alt det fra?
Du må være erfaren?
Min veninde Kutan lærte mig det.
- Ved at fortælle dig om det? - Ja. Kun ved at fortælle mig om det.
Det er altså sådan, det føles.
Sådan vil det føles med greven.
Tror du?
Greven vil virkelig...
Vil han ikke tænke, at han elsker med et lig?
Jeg har jo så kolde hænder og fødder.
- Virkelig? - Mærk selv.
Det føles da rart.
Kan du godt lide det?
Gør det på mig. Jeg vil mærke, hvordan det føles.
Han vil nok også gøre sådan her.
Og så...
Den er så fin.
Hvis greven ser den...
Vil han være lige så blid?
Ja, da. Han vil røre dig sådan her.
Og sådan her...
Bliv ved med at gøre det, som greven ville gøre.
Og han ville sige sådan her...
Den er så blød og varm...
Våd og...
f... f... fortryllende smuk!
Okju.
Hideko.
Mor.
Far.
Nu skal modellen sidde stille.
Okju.
- Hideko... - Vent.
Stop!
Hun kan ikke lide det, din slyngel!
Hold op! Jeg kan ikke det her.
Kom her, Tamako.
Find noget andet at lave. Forstår du, hvad jeg mener?
Jeg har ikke andet at lave. Jeg skal se efter frøkenen.
Jeg når ingen vegne. På grund af dig!
Hun er helt moden! Helt moden! Hvis jeg mislykkes nu, er jeg færdig!
Kan du mærke, hvor meget jeg vil det her?
Jeg har kæmpet hårdt for at forbedre mit elendige liv.
Tror du, jeg lader dig ødelægge det, din kælling?
Skal jeg fortælle frøkenen, at du bare er en ussel lommetyv?
Fint. Jeg har også noget at fortælle hende.
At du bare er søn af en koreansk staldknægt og en åndemaner...
Sookee. Tænk på din familie derhjemme.
Boksun, der passer børn med en dårlig ryg, og de to idioter.
Hvad vil de sige, hvis du vender tomhændet hjem?
Vil du blæse på din mors eftermæle? Du skal da vende sejrrigt hjem.
Pres ikke Hideko for hårdt. Hun har ingen her i verden.
Skræmmer du hende, lukker hun sig i som en østers.
Og hør her...
Læg aldrig igen min hånd på din lille undskyldning af en pik.
Deres tånegle er vokset meget hurtigere siden grevens ankomst.
Det var da besynderligt.
Frøken, generer det Dem ikke, at De ikke ved mere?
Om skibe, der sejler på havene...
Folk, der rejser. Folk, der vender hjem.
De, der siger farvel, og de, der siger velkommen.
Er højen bag huset, det længste De har været væk?
Jeg ville være tilfreds her, hvis du var her med mig.
De er heldig, frøken.
Ham, der elsker Dem, kan beskytte Dem.
Det er noget særligt.
Jeg er ikke sikker på, at jeg elsker ham.
Det gør De.
Hvordan ved du det?
De stirrer ud ad vinduet dagen lang.
Vender Dem i søvne og gisper. Og Deres tånegle...
Selv, hvis jeg siger, at jeg ikke elsker ham...
Hvis jeg siger, at jeg elsker en anden...
Jeg, der ikke har andre i verden...
Synes du så stadig, jeg skal gifte mig med ham?
De kommer til at elske ham.
Frøken!
Hideko sagde ja under forudsætning af, at jeg kom med til Japan.
Greven lod, som om han var irriteret, men accepterede det så.
Den dag hendes onkel tog af sted til sin mine-
- lod greven, som om han rejste hjem til Japan, og gemte sig i nærheden.
Du får en uges frihed-
-men husk nu på kælderen.
Frøken!
Tak, fordi De rejser med vores færge i dag.
Vi ankommer til Shimonoseki klokken 19.30...
- Vi skal endelig hjem. - Der er gået tre år...
Ikke at stjæle...
- Ikke at være utro... - Ikke at være utro...
Ikke at lyve...
Spindelvæv gjort til strenge
hvis man klimpre på dem synger citeren
tusinde klagers sang
under den blå himmel græder kun kragerne
min citer er fuld af sorg min elskede citer.
Har De sovet godt?
Undskyld mig.
Undskyld.
Greven betalte kroværten for at holde øje med os, så vi ikke stak af.
Hvorfor skal jeg have tøj på? Jeg skal alligevel ikke noget.
Det går for langsomt.
Jeg er bange for, at Hideko virkelig mister forstanden.
Skal vi lege 'stuepige' ligesom før?
Vi ser aldrig noget til greven.
Formaliteterne med at hæve arven i kontanter-
-tager lang tid, siger han.
Hvor led kan man være? Du plukkede blomsten. Plant den så igen.
Hvad vil du have?
Få hende nu sendt på den galeanstalt!
En uge her...
Endelig...
Denne vej.
Hvem er hun?
Grevinde Fujiwara. Hendes pigenavn er Hideko Izumi.
- Og hvem er du? - Jeg er fruens tjenerinde.
Hvad for en slags behandling har din frue brug for?
Hun burde være lukket inde et sted-
- hvor ingen kan skade hende, og hun ikke kan skade andre.
Vi er der næsten, og så skal vi have lammekoteletter på Peace Hotel.
Sådan. Flot klaret.
Du skal ikke være bange.
Goddag, grevinde. Genkender De mig?
Grevinde?
- Hvad sker der? - Vi vil Dem ikke noget ondt.
Vi skal holde øje med Dem.
I tager fejl. Det er hende, der er grevinden.
Fortæl dem det nu!
Hun tror stadig, hun er en koreansk tjenerinde.
Det er, fordi hendes barnepige var koreaner.
Din slyngel!
Slip mig, møgkællinger!
Den slags sprog bruger vi ikke her.
Frue!
Min stakkels frue... Hun er gået fra forstanden.
Hvis det kan være nogen trøst-
- så var det hendes mors, og hun elskede den...
...før hun blev gal.
Sikken betænksom tjenerinde, De har.
Du troede, Hideko var et lam.
Lam, min bare.
Lige fra begyndelsen var frøken Hideko Izumi...
...det, hun altid har været...
Frue!
...en forbandet kælling.
DEL TO Jeg er ikke en forbandet kælling!
Nej! Nej!
Ind i munden, Hideko.
Hold din hånd frem.
Næste gang, du vil svare igen-
- så husk smagen af den her metalkugle.
Fra i aften sover du alene.
- Er det forstået? - Giv mig noget lys.
Vi skal spare på olien, din møgunge.
Tal japansk!
Derinde står en mand på størrelse med en trold-
- som hader lyden af piger, der skriger.
Hvis han hører dig, kommer han efter dig.
Hvad sker der så?
Så maser han dig med sin kæmpestore krop.
Så du ikke kan sige en lyd.
Tante.
Jamen dog. Tænk at skræmme en lille pige sådan.
Og mig?
Er jeg også køn?
Se selv.
Folk siger, at jeg ikke kan sammenlignes med min søster.
Dag. Nat.
Mand. Kvinde.
Øje. Næse.
Mund. Øre. Skulder.
Brystvorte. Navle.
Øje. Næse. Mund.
Øre. Skulder.
Brystvorte. Navle.
Penis. Vagina.
P... penis.
Vagina.
Tror du ikke, jeg forstår koreansk?
Jeg var ved at blive tosset, så jeg drev også dem til vanvid.
Da fru Sasaki begyndte at se lige så gal ud som mig-
-blev livet lettere.
Du er lidt tosset.
Det har du arvet fra din mors familie.
Det skal jeg nok få bugt med.
Hvis jeg ikke kan det, er der noget, der hedder "galeanstalten" i Japan.
Den blev oprettet af nogle kloge tyskere-
-og de behandler galskab effektivt.
De graver huller i jorden, lægger patienterne derned og lægger låg på.
Hvis patienten får det bedre, kommer han i snor-
- så han kan kravle rundt som en hund.
Kirsebærtræet, der kom med samme skib som jeg fra Japan, blomstrede to gange.
"Da Jinlian endelig tog sit tøj af-"
- undersøgte-Ximen-Qing- hendes-jadeport...
"...og-så-at-den-var-hårløs-snehvid og-glat-som-jadesten..."
Du skal holde pause mellem ordene.
Du skal ikke læse som en hund, der æder!
Hør nu din tante læse højt.
"Da Jinlian endelig tog sit tøj af..."
...undersøgte Ximen Qing hendes jadeport...
'Find den hemmelige brønd'
...og så, at den var hårløs, snehvid...
"...og glat som jadesten."
"Spændstig som en tromme...
...og blød som silke."
"Da han trak kødets gardiner til side..."
...afsløredes en duft af vin derindefra...
...og på de mange folder af rød fløjl...
"...hang perler af dug."
"Centeret var mørkt og tomt..."
...men det var, som om det havde sin egen form for liv...
"...for det trak sig sammen igen og igen."
Alle ville have det fældet, men min onkel nægtede.
Han sagde, at træet fra Fujibjerget havde suget min tantes sjæl til sig.
Tjenestefolkene hviskede, at det var, fordi træet var dyrt-
-men jeg tror, min onkel havde ret.
Man kunne se det på blomsterne-
- som lyste så smukt og holdt meget længere.
"Sig mig, Juliette."
"Skal denne fremfusende unge ridder redde dig?"
"Hertuginden rystede bestemt på hovedet-
-til min store skuffelse."
"Og nu... brave ridder."
Der er et nyt ansigt.
"Og nu... brave ridder."
Når De ser disse gamle ar og de friske lyserøde sår-
-hvad føler De så?
Jeg har ondt af kvinden.
Jeg vil kysse hende og omfavne hende, igen og igen.
Hvis De har så ondt af hende-
- så tag hendes plads og lad hende piske Dem?
"Hertuginden hævede pisken igen og så..."
"Og igen..."
"Min pik var så stiv, at den gjorde ondt."
Hvis hun kunne blive Deres i ti minutter-
-hvad ville De så tilbyde?
Lige hvad De vil have.
Alt i hele verden.
"Da hertugen løsnede mine bånd-"
- satte jeg mig op og holdt hende ind til mig-
"- og stak min pik ind i hendes kusse."
"Åh, Juliette, Juliette..."
"Da hertugen pludselig stod bag mig-
-fik jeg et reb rundt om halsen."
"Hertugen strammede sit greb."
"Som en druknende mand, der griber efter noget at holde fast i-
-greb jeg fat i hendes hår."
"Så talte hertugen."
De ti minutter er næsten gået.
'"Langsomt, min kære," sagde hertuginden..."
"Jeg har ikke nydt smerten til fulde endnu."
"Nej," råbte ridderen, "Hold ikke op!"
"Lad mig dø-
-midt i al denne smerte."
"I denne kvælende smerte."
Er det Marquis de Sade?
Det minder om ham.
Man mener, det er den samme japaner, der skrev 'Øglehud'.
Jeg købte den af en japansk sømand, der kom med skib fra Hamborg.
Kan De forestille Dem, hvor glad jeg blev-
- da den stod på hylden ved sine brødre efter sådan en lang rejse?
Det er disse børn, jeg elsker højest.
Den havde engang et fornemt monokromt træsnit...
...men som De ser...
Det var uheldigt.
I intakt form kunne De have fået hvad som helst for den.
Forfatteren mente ikke, ord alene kunne beskrive stillingerne-
-så han brugte også illustrationer.
Derfor, inden auktionen begynder...
Hideko!
'Smerte er en beklædningsgenstand'
Smukt!
Vi ses.
Ja, mange tak.
Oplæsningen var fremragende.
Ja, mange tak.
Især dukken!
De er adelsmand-
- men De beskæftiger Dem med noget så lavt som forfalskning.
Der var engang-
- hvor jeg spildte mine evner på at spille hasard.
Forestil Dem, hvor forfærdeligt det var, når kvinder lagde an på mig-
- og jeg ikke engang kunne byde dem et glas vin.
Lægger kvinder her an på Dem?
Jeg ser på en kvindes øjne. Kun øjnene.
De kigger væk-
- men så kigger de alligevel altid en gang til.
Hvis jeg sneg mig under nogens dyne i aften-
- er der kun én kvinde her, der ville sige nej.
Inklusive fru Sasaki?
Er hun ikke Deres tidligere kone?
De forlod hende for at gifte Dem med en japansk kvinde.
Men tjenestefolkene siger, De stadig sover sammen.
De gik så vidt, at De forlod Deres kone.
Hvorfor vil De så gerne være japaner?
Fordi Korea er grimt, og Japan er smukt.
Visse japanerne mener, Japan er grimt, og Korea er smukt.
Skønhed er som udgangspunkt ondskabsfuldt.
Korea er blød, langsom, sløv og derfor håbløs.
Inklusive fru Sasaki?
Hvis jeg sagde til, ville hun stå foran min dør uden trusser på.
Lige præcis.
Hvem er det så? Hende, der ville sige nej?
Jeg har hørt, at De ejer det fineste bogbinderværktøj i verden-
-men jeg kan ikke se det her?
Hvem ville sige nej til Dem?
Mit blik fangede Hidekos ved et tilfælde, men hun så ikke væk.
Det var faktisk mig, der måtte se væk.
Vil hun optræde i Deres slibrige drømme i aften?
Selv hvis hun gjorde mig den ære, ville jeg ikke fuldbyrde akten.
Hendes krop er lige så kold som en vandfugls.
Det er resultatet af lang tids træning.
Jeg har hørt, at De er forlovet med hende.
Tager jeg fejl i at antage, at De ikke har haft samleje?
Hun har ingen lyst i øjnene.
Hendes sjæl er død.
De burde tage den med ro med træningen-
- medmindre De kan lide tanken om at elske med et lig.
Det er min helt egen måde at indfange skønheden på.
Hideko har vel fået undervisning i at male?
Jeg havde for travlt med at lære hende oplæsning.
Jamen dog! I England, hvor jeg læste-
- forventer man, at alle fruer kan male med smukke farver og graciøse strøg.
Selv i ikke-adelige familier.
Der er telefon, herre.
- På denne tid? - Det er boghandleren Iwamura.
Jaså? De må have mig undskyldt.
De er fortryllende.
Mænd bruger det ord, når de vil røre ved en kvindes bryster.
Jeg forstår udmærket den vestlige måde at tale på.
Jeg læser jo en del, ved De.
Der var intet fordækt i det, jeg sagde.
Det var en refleks. Som at trække hånden til sig fra en flamme.
Jeg er ingen flamme. Jeg er kold som en vandfugl.
Han er snart tilbage.
Jeg bad hr. Iwamura om at ringe som et påskud.
Vi må tale om Deres fremtid.
Jeg venter ved stenlampen ved midnat.
Iwamura er et fjols.
Min tjenerinde sover ved siden af.
Der skal ikke gå rygter om os.
Jeg så Junko gå ned til tjenestefolkene med sin pude.
Tænk nu på Deres omdømme. De er adelsmand.
Jeg er ikke adelsmand. Jeg er ikke engang japaner.
Jeg er søn af en koreansk staldknægt.
Først efter femten hårde år i Japan hørte jeg om Dem.
Forberedelserne tog yderligere tre år.
Jeg studerede bogbinderi og lærte at lave forfalskninger.
Bare så jeg kunne møde Dem.
Forføre Dem og gifte mig med Dem, og tage Deres fars arv-
-for så at slippe af med Dem.
Men da jeg mødte Dem, indså jeg, at det, at en mand skulle forføre Dem...
...ville være umuligt.
Så i stedet vil jeg foreslå en aftale.
Ægteskab er som et fængsel, men De kan blive fri gennem dette.
Jeg redder Dem, vi rejser langt væk, og De får Deres frihed.
Pengene deler vi naturligvis.
Det er vanvid.
Giver det da mening at gifte sig med en gammel gris?
- Jeg vil slet ikke giftes. - Hvad vil De så?
Det må De ikke. Der er ingen skønhed i det.
Hvis De begår selvmord, hvad sker der så med arven?
Så får den stodder den.
Så han kan købe ti små piger og lære dem at læse højt?
Min onkel vil finde os.
Og så ender vi i kælderen.
- Onkel. - Kælderen?
Der står her, at når man bliver hængt-
- stikker tungen ud af munden, og man laver i bukserne.
Men min tantes mund var lukket den dag-
-og hendes bagdel var ren.
Vil du se et fint sted?
Nu fortæller jeg dig, hvad jeg gjorde med din tante, da hun stak af.
Så prøver du aldrig det, forstået?
Den dag skulle jeg kun kigge og lytte. Men hvis jeg ender der igen...
Koncentreret opium. Tre dråber slår Dem ud resten af dagen.
Fem dråber slår en hest ud.
Hvis De længes efter døden inden for fem minutter, drikker De resten.
Hvis De har denne på Dem, kan han aldrig tvinge Dem i kælderen.
Ikke i live i hvert fald.
Det er min bryllupsgave til Dem. Det er mere værd end smykker.
Skaf mig en tjenerinde. En pige, som ingen vil savne.
Jo dummere, jo bedre. Vi sender hende på galeanstalten i mit navn.
Jeg kan godt finde en ny, men hvad med Junko?
Synes De virkelig, jeg er kønnere end frøken Hideko?
Hideko er da køn, men det er du også.
Taler De koreansk?
Hør her... Jeg har lært mig det.
For lettere at kunne tale med dig.
Jeg ville gerne sige det her til dig.
- Du er fortryllende. - Min, Gud!
Din lille tøjte!
Jeg kan ikke!
Hvis de opdager os, bliver jeg smidt ud!
Glem det her hul. Kom og bo med mig!
For fanden!
For fanden? For fanden...
Greven sendte en, der var perfekt. Naiv og dum.
Mor!
Vis Sookee dit tøj og dine smykker så tit som muligt.
Den grådighed, hun har fra moren, gør hende mere godtroende.
P.S. Det gør ikke noget, hvis hun læser brevet. Hun er analfabet.
- Vil du læse det for mig? - Undskyld?
Det er dit navn. Kan du læse det?
Hvad er der med din fod?
Hvem af jer tog Tamakos sko?
Bed om tilgivelse foran de andre!
Hvis hun stikker af på grund af en af jer-
- flår jeg tøjet af jer og smider jer ud på røv og albuer.
Så er den glat.
Kan du lide duften? Kommer du i?
Undskyld?
De fleste hælere kan ikke se forskel.
Jaså?
Jeg vedlægger øreringene, du lånte mig.
Nogle kvinder vil gøre alt for et så udsøgt par.
Jeg er sikker på, Sookee vil gøre sit bedste-
- for at komme til at prøve dem foran spejlet.
Sørg for, at hun ikke fatter mistanke-
- ved at holde hende beskæftiget indtil brylluppet.
Hun skal bruge al sin energi på at føre dig i mine arme.
Du må ikke falde for mig med det samme.
Til mig?
Nu ligner du også en fornem frue.
Hvordan døde din mor?
Hun var heldig at se Dem, inden hun døde.
Hun fortrød intet.
Er det den slags venskab, som de skriver om i bøgerne?
Mænd er væmmelige. Hvorfor har de kun én ting i tankerne?
Hvad mener du?
Du tror vel ikke, at jeg er ude efter din krop?
Det gør du! Du har læst for mange bøger.
Hvis der er én ting, jeg vil have...
Så er det hverken dine øjne eller din røv.
Det er dine penge. Det er det eneste.
Af alt, hvad du ejer, er pengene det bedste.
Det føles storartet at fornærme en adelsfrue.
Hvad er der med hende?
Hvorfor tramper hun sådan, når hun er vred-
- og sidder oppe og sukker hele natten?
Hver gang hun ser greven, siger hendes øjne:
Jeg har kun foragt tilovers for dig.
Prøv at bære over med mig. Ellers tror hun ikke på os.
Forestil dig, jeg er dukken. Så forestiller jeg mig en anden kvinde.
Hvilken kvinde?
Hertuginde Juliette.
Frøken!
Min herre!
Frøken...
"Fruens følelser lå dybt begravede..."
"Jinlian forstod slet ikke hvor dybt."
"Med den viden gav fru Sun Jinlian fire små kugler af sølv."
"De kaldes 'minling', eller 'passionsklokker.'"
"Placer to i fruens jadeport-
-og to i din egen."
"Spred jeres ben-
- og før dem sammen som to sakse, der prøver at klippe i hinanden."
"Når læberne rører hinanden-
-ringer klokkerne."
- En strømafbrydelse! Hent en lygte! - Javel!
'Lyden af klokker i en vindstille nat'
"'Hvornår fører jeg den ind?' spurgte Jinlian."
"Trækker fruen vejret tungt?"
"Hvisker hun søde ord i dit øre og kysser dig?"
"Holder hun om dig og kærtegner dine brystvorter?"
"Bliver hendes køn fugtigt, når hun bider dig i skulderen?"
"Da føres klokkerne ind."
- Fremragende! - Absolut!
Den er så fin.
Hvis greven ser den...
Vil han være lige så blid?
Ja, da. Han vil røre dig sådan her...
Og sådan her...
Bliv ved med at gøre det, som greven ville gøre.
Greven... Greven...
Han bliver helt vild.
Og han vil sige sådan her:
Den er så blød og varm, våd og...
f... f... fortryllende smuk!
Skal jeg vise Dem mere, frøken?
Ja... Du skal vise mig alt.
Jeg ville ønske, jeg havde mælk i brysterne, så jeg kunne amme Dem.
Kan du lide det her?
Kan du lide mig?
Lover du, at du aldrig forråder mig?
Jeg vil aldrig...
...aldrig...
Hvordan kan nogen så uskyldig...
De er et naturtalent.
Stop!
Jeg spytter det ud uden at tygge! På grund af dig!
Hun har ingen her i verden. Skræmmer du hende, lukker hun i som en østers.
Ser du?
Hvis ikke du virker overbevisende-
- skaber hun sig igen og nægter at fortsætte.
Lad nu, som om du elsker mig.
- Jeg kan ikke. - Hvad?
Jeg vil ikke mere.
Hvad der med jer i dag?
Har du ondt af hende?
Hvad er det med kvinder?
Ved du, hvad stakkels Sookee sagde om dig?
At du ikke ville fatte budskabet, om nogen så trak i din brystvorte.
Hun var sød af medlidenhed, men du åd det hele råt.
At du er så godtroende! Den naive tjenerindes ansigt...
Ja... Du kommer til at elske ham.
Hvis jeg siger, at jeg elsker en anden...
Jeg, der ikke har andre i verden...
- Skal jeg så stadig vælge ham? - Ja.
Frøken!
Jeg ville ønske, jeg aldrig var blevet født.
Giv slip.
Undskyld, frøken!
- Giv slip! - Jeg er ked af det, frøken!
De må ikke dø. Jeg er så ked af det.
Hvad er du ked af?
Jeg forsøgte at overbevise Dem om at gifte Dem med det svin.
Jeg ville sende Dem på galeanstalt og stikke af.
De må ikke dø. De må ikke gifte Dem!
Sookee, er du bekymret for mig?
Jeg er bekymret for dig.
Hvordan kender De mit navn?
Du tror, du narrer mig?
Det er dig, der bliver narret.
Det er dig, der er på vej til galeanstalten.
Jeg ville sende dig derhen i mit navn-
- tage din identitet og stikke af med ham.
Jeg undskylder ikke. Du prøvede også at narre mig.
Det forbandede svin!
Undskyld, frøken!
"Jeg håber, du har det godt. Det er Sookee."
"Jeg skriver for at informere dig om, at planen er ændret."
"Jeg er gået sammen med fru Hideko."
"Og jeg har brug for din hjælp."
"Jeg vedlægger betaling."
Husk altid på kælderen.
Vil du se noget fint?
Du lærte mig ikke at læse japansk.
Har svinet tegnet det her?
Er det sådan noget, du læser op for ham og hans venner?
Datteren af en berygtet tyv-
- der syede vinterfrakker af stjålne tasker.
Som selv er tyv og svindler.
Frelseren, der kom for at smadre mit liv.
Min Tamako. Min Sookee.
Din slyngel! Slip mig, møgkællinger!
Frue! Slip mig!
Frue!
Jeg er sulten.
Den første måned bestilte jeg et jakkesæt med sildebensmønster.
DEL TRE
Jeg havde det på til middag på Imperial Hotel.
Jeg var stikirenddreng på et bordel.
Nogle britiske bordelgæster genkendte mig derfra.
Jeg troede, de ville få mig smidt ud, men ved du, hvad der skete?
Det morede dem, at jeg brugte en hel månedsløn på et måltid.
Ét anstændigt måltid.
De kaldte mig 'greve' og lærte mig gode manerer.
Jeg er faktisk ikke selv så interesseret i penge.
Jeg vil bare kunne...
Bestille vin uden at se på prisen. Noget i den retning.
Fjorten timer med tog fra Vladivostok-
- ligger et sommerhus, der tilhører en russisk adelsfamilie.
Skal vi gifte os der?
Om få dage hører jeg fra anstalten.
Min hustru, Hideko Fujiwara, er død.
Bad du dem ikke bare om at holde hende indespærret?
Sookee vil næppe ønske at leve derinde ret længe.
Pis!
Jeg har aftalt med en fotograf, at vi erstatter det her med dit billede.
Fra i morgen får Sookee et nyt liv.
- Godt. - Gift dig med mig igen.
Men denne gang som Nam Sookee.
Du vil have en bryllupsnat mere?
Jeg kan lide dig... Lidt.
Stakkels Sookee, der sidder der...
Helt alene...
Har det nogensinde strejfet dine tanker?
Slet ikke. Hvorfor skulle jeg have ondt af hende?
Hvor jeg kommer fra, er det ulovligt at være naiv.
Er det så ikke også naivt at forelske sig i en forretningspartner?
Jo. Det er også ulovligt.
Du skal ikke have ondt af mig, hvis kærlighed bliver min undergang.
Kærlighed?
Hvad ved sådan en slyngel om kærlighed?
Ildebrand!
Denne vej! Kom herover!
Du ville have mig og arbejdede så hårdt for at få mig-
-og derfor er jeg som genfødt.
Det er jeg taknemmelig for.
Du må få et kys.
- Nej. - Hvorfor ikke?
Jeg kan ikke lide kys med betingelser. Jeg kan ikke stoppe igen.
Bagefter støder jeg så dybt i dig, at jeg når til din navle.
Gør det.
Én, der vil det, ser ikke sådan ud. Du kan ikke narre mig.
Hvis jeg var din i ti minutter-
-hvad vil du så tilbyde for det?
Lige, hvad du vil have. Alt i verden.
Der er så meget, jeg vil lære dig.
Du bliver en helt ny kvinde.
Jeg gør dig ikke ondt. Du kender det fra bøgerne.
Kvinder føler størst nydelse-
-når man tager dem med magt.
Nu river jeg dit undertøj i stykker.
Gider I hente dem til mig?
Kære onkel.
Det pinte mig altid, når du forsøgte-
- at tale fejlfrit japansk foran greven fra Nagoya-
- og anstrengte din stemme for at lyde adelig.
Så jeg er glad for at meddele dig, at det ikke længere er nødvendigt.
Manden er søn af en koreansk staldknægt.
Er min gave forresten ankommet?
Fortæl min gave det her på koreansk:
I den virkelige verden-
- føler ingen kvinde nydelse, når man tager hende med magt.
Men fordi du sendte mig Sookee, af alle piger i hele verden-
-føler jeg en vis taknemmelighed.
Du ville se mit bogbinderværktøj?
Du skal mere end det. Du skal få det at føle.
Jeg vælger fem bøger...
...som jeg har holdt uendelig meget af.
Lad os se... Først...
'En pisks bekendelser'.
'Øglehud'.
'Dekadente piger sælger lingeri'.
Må jeg få en cigaret, hr.?
Hr.?
'Klokker og kugler'.
'Bedemandens soveværelse'.
Hvordan kunne du lade en lille pige narre dig?
Bare rolig. Jeg skal nok fange dem.
Hvis to piger forlader Kobe sammen, får jeg det at vide.
Destinationen skal ændres til Shanghai.
- Fra Vladivostok til Shanghai? - Det er korrekt.
Må jeg se Deres pas?
Frøken Nam Sookee?
Hr. Go Pan-dol?
- Det koster tre yen ekstra. - Alt i orden.
Jeg er bare en gammel mand, der kan lide smudslitteratur.
Folk forestiller sig forskellige ting, selvom de lytter til samme historie.
At lure på de fantasier-
- var denne gamle mands ydmyge fornøjelse.
Hvad skal jeg nu lave?
Fortæl mig i det mindste din historie.
Hvordan smagte kællingen Hideko?
Var hun helt moden? Sig mig det.
En cigaret ville hjælpe på min hukommelse.
Alt i orden...
Du har en fjollet forkærlighed for cigaretter.
Hvordan var Hideko?
Er her slet ingen vinduer?
Sookee lytter måske. Vi må gøre vores bedste.
Det er godt.
Hvad nu?
Du kan ikke stoppe nu. Hvor rørte du hende først?
Ansigtet?
Brysterne?
Eller gik du lige til k... kussen?
Var den blød?
Trak den sig sammen?
Havde den mange folder? Var den våd nok?
Hvordan føltes hendes skedesekret? Og hvordan så det ud?
Må jeg få en cigaret mere, hr.?
Spindelvæv gjort til strenge...
Ingen bog har nogensinde beskrevet-
-så voldsom en bryllupsnat.
Jeg syntes, at jeg kunne høre en nattergal synge.
Og... det klare, røde blod!
Sådan blev fruen min hustru.
Genert det ene øjeblik, dristig det næste øjeblik...
Hvordan var hun genert?
Og hvordan var hun dristig? Fortæl mig detaljerne!
En historie handler om rejsen.
Det burde du vide.
Gjorde hun modstand?
Nev du hende i røven som straf?
Eller spyttede hun på dig i foragt?
Eller...
Tiggede hun dig? Ligesom fruen i 'Enkens skødehund'?
Hvor vover du! Hideko er min hustru.
Kun en slyngel ville fortælle om sin bryllupsnat på den måde!
Den er besynderlig...
Din røg.
Den er kold og blå...
...og på sin vis smuk.
Du er også blevet blød, langsom og sløv.
Kviksølv er farligst i gasform.
Én cigaret havde været nok.
Jeg dør i det mindste med pikken intakt.
Jeg hører en lyd i det fjerne
det lyder som kærlighedens fodtrin
et ekko der får mit hjerte
til at skælve
men jeg venter hele den lange nat
min elskede kommer aldrig
hjertesorgen er uendelig
jeg er i dens vold i denne stund
venter på min elskedes
fodtrin
venter på min elskedes
fodtrin
i mit ventende hjerte
er der pludselig glæde
der er du i det fjerne
på vej mod mig
opfyldt af drømme om et nyt liv
opfyldt af glæde
i mit ventende hjerte
springer blomsterne ud
kom til mig min elskede
jeg har savnet dig
lad os drømme om glade stunder
ligesom for længe siden
opfyldt af drømme om et nyt liv
opfyldt af glæde
i mit ventende hjerte
springer blomsterne ud
venter på min elskedes
fodtrin
venter på min elskedes
fodtrin