Da jeg var barn, var planeten min Krypton i ferd med å dø.
Jeg ble sendt for å beskytte fetteren min.
Kapselen kom ut av kurs, og da jeg kom fram, var han voksen-
-og hadde blitt Supermann.
Jeg skjulte hvem jeg var helt til en ulykke tvang fram en avsløring.
For de fleste er jeg journalist i CatCo Worldwide Media.
Men i skjul jobber jeg for DEO og beskytter byen mot romvesener.
Jeg er Supergirl.
- Tidligere i serien... - Jeg har vært synsk hele livet.
Da fars kamera ble knust, innså jeg at han ofret seg for landet.
Hvis jeg kan gjøre dette, kan jeg hedre hans minne.
For nye venner. Portalen kan hjelpe både din planet og min hjemreise.
- Klar for å forandre verden? - Du aner ikke!
- Hvorfor sånt hastverk? - Hjelp!
Er du såret? Jeg er her for å hjelpe deg.
James? Politiet er på vei. Er alt i orden?
- James? - Vi gir oss for i kveld.
Ja, jeg elsker ham. Jeg elsker ham, men kom igjen.
JT er den som setter bremsen på for en gjenforening nå.
Vil du helst at N'Sync gjenforenes eller at JT og Britney blir sammen?
Det store paret!
Du er ond som spør om sånt.
Iblant skinner Luthor-genene gjennom.
- Takk for lunsjen. - Jeg har jo avlyst tre ganger.
- Nå var du verd en ekstra innsats. - Hvorfor er du så opptatt?
- Det er topphemmelig. - Spennende.
Når jeg kan si noe, får du vite alt.
Jeg har en ny samarbeidspartner. Hun er helt fantastisk.
Det er som å ha en mentor. Du kommer til å elske henne.
Kan du ikke gi meg noe jeg kan glede meg til?
Hva vet du om kvantesammenfiltring?
- Kvante...? - Sammensatte anioner?
Når du ser hva vi gjør, vil du bli forbløffet.
Det er henne. Vi gjør første test i dag.
Så hyggelig å se deg. Neste gang spanderer jeg lunsjen.
- Takk. - Nei, men se hvem det er!
Jeg elsker falafelene deres. De er byens beste.
Ja, og det fortalte jeg deg.
Ja. Jeg følger etter deg. Hva skjedde, egentlig?
I går ga du deg etter én.
Den damen var mer redd for meg enn for overfallsmennene.
- Det kan ikke være sant. - Du så henne ikke.
- Hun var nok bare i sjokk. - Det skjer ofte.
Folk ser en mann i maske, og da stikker de av.
- Akkurat som Clarks venner. - De er venner og fiender.
Du skjønner. Guardian er ikke...
...den kilden til håp jeg tenkte. Han banker jo bare opp folk.
Vi gjør en masse gode gjerninger. Vi utretter en hel masse.
Supergirl og Supermann utretter mye og forandrer folk.
De inspirerer folk. Guardian inspirerer til frykt.
Ma'am?
- Er det et jordskjelv? - Slutt med det du gjør.
Kom dere vekk!
Vi har en fiendtlig telekinetisk person på Simmons Square.
Pass på!
Hvor ble det av romvesenet? Hun er borte.
Jeg vet ikke.
Myndighetene etterforsker et terrorangrep av romvesener.
Politiet vet ikke noe om identitet eller motiv.
Men frykten for et nytt angrep stiger.
Det kommer til å bli en heksejakt.
- Det kan gå av skaftene. - Jeg vet hva hun er.
- Hun er en phorian. - Jeg visste ikke at de fantes her.
- De er en fredelig rase. - Ikke i dag.
Bra Supergirl var der, ellers kunne flere ha blitt skadet.
De bruker vanligvis telekinesen til gode handlinger.
De er også telepatiske.
Vil flere av dem angripe?
Vi behandler dette som en ensom ulv-sak.
Supergirl og Mon-El er ute og leter etter spor.
- Jeg vil gjerne dra ut å lete. - Takk, men det er en sak for DEO.
Vi gir beskjed om vi trenger Guardian.
Det var bare første test. Man kan ikke forvente for mye.
Jeg sjekket alle beregninger.
De sammensatte anionene burde kunne starte generatorkjernen.
Ingen av oss har kommet hit uten standhaftighet.
Vi får kanskje ikke kraft nok til portalen.
Det skulle bli en transportrevolusjon og slutten på fossilt brennstoff.
Jeg ville hjelpe planeten og få deg hjem til din.
Du gjør vitenskapelige framskritt de fleste ikke kan drømme om.
Ingen sa at dette ble enkelt.
Hva om jeg ikke får det til? Om jeg ikke får deg hjem?
Jeg har tiltro til deg, Lena.
Jeg skal til testanlegget og sjekke framgangen med portalen.
Jeg vet at du ikke tror det, men dette skal du få til.
Du!
Det blir tjue.
Hvor kommer dere fra? Ikke skyt meg!
Det er bare litt gress. Jeg bruker det mot angst.
Jeg ble nylig kidnappet. Jeg er anspent.
Kjenner du til angrepet på Simmons Square? Den damen...
Alle ser etter hun med kreftene, ikke sant?
Jeg vet hvor hun bor.
Vent!
Det går fint. Jeg skal ikke skade deg.
Det går bra. Jeg skal ikke skade deg.
Vi har vær her inne lenge.
Du må jo være sulten.
Dette er en skikkelig god burger.
Ja vel.
Jeg vet at du ikke vil være her.
Men jeg vil hjelpe deg, Marcus.
Jeg vil hjelpe deg og moren din.
Men myndighetene er ute etter henne fordi hun gjorde noe slemt.
Om du hjelper oss med å finne henne, kan vi beskytte henne.
Har du noen anelse om hvor hun kan være?
Kanskje hun burde gi ham noen action-figurer.
Hvis jeg hadde fått det da jeg ble avhørt om pappa-
- da jeg var ti år, ville jeg ha sunget som en fugl.
Han stenger alt inne. Å dra ham inn som en forbryter-
-får ham ikke til å åpne seg.
Du driver ikke bare med borgervern, du er barnepsykolog også, altså?
Livet hans har blitt snudd på hodet. Først ble han flyktning.
Moren hans er savnet. Og så han på TV i går, -
- ser han bare blodtørstige voksne som roper om henne.
- Jeg ville ikke ha stolt på noen. - James har rett.
Han sitter bare der og stirrer i kameraet.
- Han ser på deg. - På meg?
Gjennom en vegg, Alex?
Han har telekinetiske og telepatiske evner.
- Se, det er som Mona Lisa. - Han fikk kontakt med deg.
Han trodde at Guardian var et monster før jeg tok av masken.
- Han identifiserte deg med ham. - Skal Mr. Olsen avhøre ham?
Marcus stoler ikke på meg, men kanskje på James.
Men i mer produktive omgivelser.
Vi må finne moren hans før hun angriper igjen.
Hvis jeg kan hjelpe gutten, vil jeg gjerne gjøre det.
Prøv å finne ut hvor moren er. Vi ser til deg senere.
James. Du kommer til å være bra for ham.
- Hei, kompis. - Hei.
- Du driver med skanning her, hva? - Ja.
Ja, vi skanner etter mange ting.
Så du kan trykke på en knapp-
- og skanne kretsløpet rundt Jorden for mine foreldres romskip.
Ja, men det har jeg allerede gjort.
Jeg sporet dem da de forlot atmosfæren og fløy mot Daxam.
- Kan du vise meg hvordan? - Ja da.
Der har vi en masse satellitter. Himmelen er klar.
Det var det jeg tenkte. Bra.
- Virker den fremdeles ikke? - Var det kastet som avslørte det?
Kan du gi oss et øyeblikk?
Fiasko er en del av prosessen, Lena.
- Jeg sa jo at dette tok tid. - Ja, men jeg forstår det bare ikke.
Vi kan dra til Stryker's Island og få Lex Luthor til å redde oss.
Tror du at han kunne ha klart det?
Lex var geniet som skulle redde verden.
Jeg trodde at hvis jeg kunne få dette til å virke, -
- kunne jeg vise verden og moren min at jeg var like bra som gullgutten.
Jeg ville bevise det for meg selv.
Du trenger ikke å bevise noe. Du er smartere enn Lex.
Jeg sier det ikke for å være grei, men som en vitenskapsmann.
Som en som forstår.
Du må slutte å prøve å tenke som broren din.
Du har fortalt at han er en mann som er opptatt av makt.
Sånn har du prøvd å fikse dette. Gi det mer krefter, så funker det.
- Men den ryker hele tiden. - Men du er ikke oppslukt av makt.
Hvis du ikke prøvde å gjøre som Lex, hva ville du ha gjort?
Jeg ville ha prøvd å øke inntaket uten å overbelaste strømuttaket.
Mens jeg holdt elementsyntesen konstant.
Ikke krefter, bare balanse.
- Bare sett deg der, kompis. - James!
Dette er venninnen min Kara. Hun jobber for CatCo.
- Hvordan går det? - Det går bra. Dette går bra.
Bra. Ha det, Marcus.
Eve, kunne du ha avlyst alle avtaler i ettermiddag?
- Og hvem har vi her? - Dette er nevøen min Marcus.
Marcus. Kan jeg skaffe noe til deg eller nevøen din?
Ja. Et par milkshaker og noen curly fries blir bra.
- Ja vel. - Takk. Har du noen gang smakt det?
Du kommer til å elske dem.
Har du sett et slikt før?
Man prøver å få metallballen fra den ene til den andre siden.
Vil du prøve?
Ja vel. Det vel også en måte å gjøre det på.
Spider Martin dokumenterte borgerrettighetsbevegelsen med det.
Kjenner du til borgerrettighetsbevegelsen?
Jeg kjøpte dette med det første honoraret jeg fikk fra et bilde.
Prøv nå.
Kult, ikke sant?
Det der? Ja. Dette har jeg hatt lenge.
Faren min kjøpte det til meg.
Det inspirerte meg til å bli fotograf.
Han ga meg det før han døde.
Han var soldat.
Faren min var også soldat.
- Hvor er faren din? - Han døde da vi rømte fra planeten.
Det var trist å høre. Jeg vet hvordan det kan være.
Det kan være verre en vondt.
- Har vi en avtale? - Jeg ville bare overraske deg.
Her er vårruller, jiaozi, shumai - en pu pu-tallerken.
Jeg elsker å si pu pu-tallerken.
Har du revet av lokket på doen min igjen?
Det skjedde én gang. Og du kan være ganske streng med doetiketten.
Vet du, jeg...
Jeg trodde at jeg så moren min i går.
Jeg gjorde ikke det, slapp av.
Jeg sjekket med Winn, og romskipet dro mot Daxam.
Men da jeg trodde at jeg så henne...
Jeg trodde at jeg skulle bli sint.
Men jeg følte... noe annet.
Jeg hater at jeg fortsatt bryr meg om henne.
Vi kan ikke tvinge oss selv til ikke å føle noe.
- Livet er ikke sånn. - På Daxam er det sånt vi gjør.
Vi medisinerte oss numne.
Du får lov til å savne henne. Hun er moren din.
Men hun er borte for alltid, så...
Hadde moren min pratet sånn til meg, kunne jeg ha utrettet mye.
Hyggelig å ha inspirert deg.
Men det er ikke alltid lett å være den forelderen vi vil være.
Skal vi prøve igjen?
Jeg skal koble inn algoritmen.
Du må bare vri på den der.
Du er et naturtalent
- Kan jeg ta et bilde av deg? - Selvfølgelig.
- Mamma ville aldri ha skadet noen. - Vet du hvor hun er?
Hei!
Hei. Gi meg et øyeblikk, Marcus.
Da krysser vi fingrene.
Du nevnte ikke smak, så de ble sjokolade og vanilje.
Hva gjør nevøen din?
Marcus? Marcus!
- Marcus! - James!
Hjelp!
Strømmen går jevnt, og anionene reagerer stabilt.
Kom igjen!
Kom dere ut! Kom igjen!
- Bygningen raser! - Hvordan stopper vi ham?
Det fungerer.
- Vi klarte det. - Du klarte det.
Det går fint, jeg holder deg. Alt kommer til å ordne seg.
Han hadde ikke kontroll, noe hadde kontroll over ham.
Skjedde det med moren også?
Kanskje hun ikke er gjerningsperson, men offer.
Akkurat som Marcus. Men vi må holde ham i cellen.
Den er utstyrt med telekinetisk dempemateriale.
Han er trygg, men ikke moren.
Han må fortelle hvor hun er.
Den beste muligheten vi har, er Mr. Olsen.
James.
På en hel dag fikk jeg bare noen setninger ut av ham.
Du hadde rett, J’onn.
Jeg burde ikke ha blandet meg borti.
James.
Jeg vet hva jeg sa, men jeg trenger din hjelp.
- Det må være deg. - Fordi jeg er svart?
Du ser også ut som ham. Kan ikke du prate med ham?
Han ser noe i deg.
Jeg tok ham med til CatCo og satte alle i fare.
Supergirl måtte redde alle sammen. Meg og ham.
Og jeg ante ikke hva jeg skulle gjøre.
Jeg husker den følelsen.
På Mars skulle vi velge yrke veldig tidlig.
Alle bestemte seg uten problemer.
Jeg ante ikke hva jeg ville. Jeg ventet på et tegn.
- Fant du et? - Datteren min.
Da hun ble født, fikk jeg et oppdrag i livet.
Noen var avhengig av meg.
Da staket det seg ut en kurs.
Å beskytte henne viste meg at jeg kunne beskytte andre.
Så jeg gikk inn i politiet på Mars.
Jeg ble menneskejegeren på Mars.
Så du tror at hvis jeg prater med Marcus, får jeg et mål i livet.
Jeg så meg selv i datteren min.
Jeg tror at du ser noe av deg selv i ham.
Vil du vite hva slags helt du kan bli?
Dette er en fin start.
Vi har ikke funnet tegn på andre angrep.
- Har dere funnet noe? - Vi så på fysiologien.
Atmosfæriske forandringer kan endre sinnstilstanden deres.
- Hva kan skape slike forandringer? - Den elektromagnetiske aktiviteten.
Den nådde en topp under det første angrepet.
Og under angrepet på CatCo i dag?
- Godt gjettet. Den var mye større. - Hva førte til den toppen?
Sammensatte anioner ble sluppet ut i atmosfæren.
Lena sa at hun jobber med et nytt prosjekt.
Hun nevnte anioner. Det er vel ikke tilfeldig?
- Absolutt ikke. - Jeg ringer Lena.
Hei, Supergirl.
- Rhea? - Du låter overrasket.
- Spor samtalen. - Har du gjort Lena noe, så...
- Vi kommer til å finne deg. - Du aner ikke hva jeg gjør.
Hvordan er det å være maktesløs?
Du er nødt til å godta at Mon-El valgte å bli her.
Han valgte å dra hjem for å bli konge, og vi ville gjerne dra, -
-men du var for egoistisk for det.
- Hva sier hun? - Jeg gjør alt for folket mitt.
Du gjør alt for egoets skyld.
Du er avhengig av Jordens tilbedelse. Datter av en mislykket verden.
Hvis ikke betyr det ikke noe at du overlevde.
- Du er sinnsforvirret. - Tvert om. Jeg ser alt så tydelig.
Du avslo mine fredelige hensikter.
All styggedommen vi har sett, kom av din selvrettferdiggjøring.
Kara Zor-El, alt som skjer fra nå av, står du ansvarlig for.
Alle byer som brenner, alle nasjoner som faller.
Alle barn på Jorden som skriker ut: "Hvorfor skjer dette oss?"
Svaret er Supergirl.
Kara har ikke gjort noe. Dette er din feil.
Selvfølgelig er du hos hun som har forhekset deg.
Du er sint på meg, mamma. Ikke la planeten lide for det.
- Sinne er ikke noen faktor her. - Så hvorfor er du her fremdeles?
Jeg er her for å vekke deg, Mon-El.
- Sporet du samtalen? - Det var for mye forstyrrelser.
- Var det telefonen min? - Ja. Telefonselger.
Jeg vet at du ikke ville gå til angrep på alle de menneskene.
Skjønner du?
Og ikke moren din heller.
Jeg prøver bare å sørge for at alle som så henne på nyhetene-
-vet at hun ikke er sånn.
Uansett hvilken planet vi kommer til, så tvinger de oss til å dra.
De gjør oss alltid vondt. De tror at vi er slemme.
Jeg trodde at det kom til å bli annerledes her.
Da jeg var barn, ble jeg mobbet.
Jeg gikk på en skole der de fleste ikke så ut som meg.
Da faren min døde, ble det bare mye verre.
Han var den som voktet over meg.
Han fikk meg til å føle meg trygg.
Da han forvant, lagde jeg en forsvarsmur.
Jeg slapp ikke noen innpå meg.
Ikke før jeg flyttet til Metropolis. Der fikk jeg en venn.
Han var også annerledes.
Jeg innså ikke hvor annerledes han var.
Jeg visste bare at han forsto det andre ikke forsto.
Og derfor stolte jeg på ham.
Og til slutt slapp jeg ham inn.
Vet du hva som skjedde?
Den muren forsvant.
Du skjønner det, Marcus...
Iblant kan man møte noen-
- som blir en venn og som kan forandre alt hvis man bare stoler på dem.
Jeg kan se henne. Moren min...
- Kan du? - Jeg vet ikke hvor hun er.
Det er et sted som jeg aldri har sett før.
- Kan du ta meg med dit? - Beskytter du henne da?
Jeg skal beskytte dere begge. Det lover jeg.
Vi måler all elektromagnetisk aktivitet.
Når den øker, vet vi hvor de er.
- Da kan vi slå til. - Marcus kan føre oss til moren.
Jeg kan ikke slippe ham ut.
Mon-Els mor har lagd en innretning.
Hun kan starte den når som helst. Det er ikke trygt.
- Moren er der ute! - Jeg kan bli med.
Jeg har en telekinetisk demper.
Den er kraftig nok til å hindre Marcus i å bli helt Carrie.
Beklager, det er for risikabelt.
Du fant målet i livet med datteren din.
Dette er mitt mål.
- Pass på deg selv, James. - Kom igjen.
Vær forsiktig, Marcus.
Mamma?
Marcus!
Mamma?
- Marcus? - Mamma!
De er vennene mine. De hjalp meg.
- Takk. - Du angrep ikke med overlegg.
- Alt i orden. Du er trygg nå. - Denne rakkeren beskytter dere.
- Alle sammen? - Alle?
I morgen starter testingen.
Lykkes vi, reiser jo du.
Å jobbe med deg har betydd så mye for meg.
Uansett hva som skjer, må du aldri tvile på deg selv igjen.
Du er et vidunder, Lena.
Og moren din bør være stolt.
Hva gjør du?
Det er et stort utslipp av anioner i San Isidro Valley.
- Har du et satellittbilde? - Hva er det der?
- Moren min... - Du er ikke nødt til å gjøre dette.
Jeg må det. Jeg må bare hente noe først.
Marcus?
Fungerer den?
Det er for mange av dem.
Den fungerer ikke. Den er lagd for to, ikke tolv!
Vi må vekk. Det er for mye telekinetisk energi.
- Hele byen er i fare! - Jeg forlater ham ikke!
De har et telepatisk bånd.
Kan jeg nå inn til ham, kan han nå inn til dem.
Ja vel, da.
- Den stanser ikke. Hva har du gjort? - Det jeg måtte. For folket mitt.
Men båndet jeg føler til deg, er ekte.
- Slå den av. - Jeg kan ikke.
- Hvorfor ikke? - Den må være selvdrevet nå.
Hva har du gjort, mamma?
Marcus! Du må se på meg.
Jeg skulle passe på deg og moren din, og det løftet bryter jeg ikke.
- Du skal sende noe hit. - Hva?
Dere får se.
Lena!
Du er nødt til å høre på meg, Marcus.
Slipp meg inn slik du gjør med en venn.
Det funker ikke, James. Vi må komme oss ut!
Jeg forlater dem ikke!
Du kødder ikke med familien min.
- Hva er dette her? - En hvit marsboer ga meg den.
De hvite marsboerne utviklet en teknologi-
- for å holde de grønne under kontroll.
Marsboeren blir fanget i sitt eget hode i et evig mareritt.
- Ganske kløktig, spør du meg. - J'onn!
Du har lært mye om denne verden, mamma.
Har du lært at vi ikke er skuddsikre?
- James! - Bare se inn i deg selv.
Se styrken og motet som jeg ser i deg.
Du er ikke alene. Du er ikke alene!
Det der er en helt uten drakt.
- Legg vekk våpenet, Mon-El. - Hold kjeft!
Den kryptonske jenta hadde rett. Du er en jordisk helt.
Men ville en helt ha drept sin egen mor?
Da du var liten, og jeg la deg for kvelden, -
-pleide du å si til meg-
-at du alltid ville være glad i meg.
Selv om du vendte deg mot meg, vet jeg at du er glad i meg.
Hvor er pappa?
Hvor er faren min?!
Faren din var så lei seg da du forlot oss at han...
...tok livet av seg.
- Nei. - Nei, du skal ikke drepe meg.
Uansett hva du syns om meg, så er jeg moren din.
Vi var ikke de eneste som unnslapp fra planeten.
Tusenvis av daxamitter overlevde.
Hundrevis av romskip spredde seg utover i galaksen.
De trengte en måte å nå hit på.
Agent Danvers. Flere romskip er på vei mot National City.
- Hvor mange? - 25. Nei, 30. Hva er det som skjer?
Velkommen til det nye Daxam.
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com