Da jeg var barn, var planeten min Krypton i ferd med å dø.
Jeg ble sendt til jorden for å beskytte fetteren min.
Men kapselen kom ut av kurs, og innen jeg kom fram, -
- hadde fetteren min allerede blitt Superman.
Jeg skjulte hvem jeg var-
- helt til en ulykke tvang fram en avsløring.
Jeg jobber som journalist for CatCo Worldwide Media.
I skjul jobber jeg med søsteren min i DEO-
- for å beskytte byen min mot romvesener og folk som vil den vondt.
Jeg er Supergirl.
I tidligere episoder...
- Er du slottsvakt? - For Daxams kongefamilie.
De var de verste, og sønnen deres aller verst.
Har det kommet noen respons fra Daxam?
Nei, beklager.
Vi har nådd koordinatene, Deres høyhet.
Vi er framme.
Vi er seks sesonger ute i serien, men vinteren har ennå ikke kommet.
Etter at du fikk sparken fra CatCo, har køen din krympet veldig.
- Jeg nyter "arbeidsgledigheten". - "Arbeidsgledighet"?
Hva nå?
Hva med en sånn film der alle plutselig bare bryter ut i sang.
Mener du en musikal? Mener du det?
- Helt seriøs. - Nå åpner du tårekanalene.
Vi må se på "Funny Face"!
Fred Astaire og Audrey Hepburn i tidenes mest romantiske film.
- Hva er det? - Det fjeset, det smilet.
Jeg er bare lykkelig.
Litt sånn teit smil og sommerfugler i magen.
- Er det klissete? - Som en romantisk film på steroider.
Men jeg er glad du er lykkelig.
Hva er det?
Til hans fangevoktere.
Vi krever at dere utleverer Mon-El av Daxam.
Vi vet hvor han holdes.
Hvis dere ikke befrir ham før daggry, -
-tar vi ham med makt.
Et ukjent romskip kom ned i atmosfæren over National City.
Hva vil romvesenene med en vakt fra Daxam?
Ser noe av dette kjent ut?
Jeg har aldri sett en sånn romferje før.
Vi prøver å finne ut hvem våre nye venner kan være.
Men ingenting så langt.
Agent Schott? Hvor i helsike er han?
- Og da var vi framme. Hei! - Nå er vi her.
Vi er ved bakdøren til National City Art Gallery.
Folk pleier å gå inn på forsiden. La oss komme tilbake i morgen.
Men da får vi ikke gjøre det jeg vil.
Jøss! Hva gjør du? Du er sterk som Hulken.
Hvor er eventyrlysten din? Du må ikke gjøre noe du ikke vil.
Hvis du ikke vil ha museumssex, så...
Greit, da. Dette er litt komplisert og kan...
Hei! Ja vel.
- Tiden går. - Supergirl kan gi dem en velkomst.
- Jeg blir med deg. - Aldri i livet.
Vi vet bare at de vil ha tak i deg, -
-så du bør være den siste som drar.
- Vær forsiktig, da. - Det er jeg alltid.
Der enes vi ikke.
Hva har vi her, Supergirl?
Den har visst fått litt juling.
- Jeg går nærmere. - Vær varsom.
Aner dere hvor inngangsdøren er?
Jeg antar at det ikke var vennlig ment.
Pass på, Supergirl!
- Hun mistet høyde, J'onn. - Jeg er fanget!
- Jeg drar. - Jeg også.
Nei, vent. Jeg kan klare det.
Kom igjen!
Stopp! Hvil!
Dette er Mon-El av Daxam. Jeg overgir meg til inntrengerne.
- Hva driver du med, Mon-El? - Jeg skal opp dit.
- Nei. Du vet ikke om de dreper deg. - Nei.
Men de vil ha meg. Dette er min avgjørelse.
Vi plukket opp et kallesignal.
Romferjen er låst til koordinatene. Forsterkningene står klare.
Er du sikker?
Jeg klarer meg.
Kara?
- Hvorfor ble du med? - Du skulle ikke dra alene.
- Kanskje jeg ville det. - Hvorfor skulle du ville det?
- På grunn av noen greier... - Mon-El...
- Bukker de til oss? - Mon-El?
Mor? Far?
- Sønnen min. - Endelig har vi funnet deg.
Endelig!
- Jeg trodde at dere var døde. - Vi er i høyeste grad i live.
Jeg må beklage om du ble skadet i stad, kryptoner.
Vi beskyttet oss mot angrepet.
Angrepet? Jeg mener å huske at dere skjøt først.
Skal vi gå gjennom alle Kryptons blodbad gjennom tidene?
Mor, far, dette er Kara Zor-El. Hun er jordens helt.
Dette er foreldrene mine, dronning Rhea-
-og kong Lar Gand av Daxam.
- Hvilket gjør deg til... - Prinsen.
Prinsen vår. Takk gudene for at du lever.
Endelig er du hos oss igjen.
I kveld skal vi feire!
Jeg kan ikke bli her. Jeg prøver også å bli en helt.
- Vi må dra tilbake. - Men vi har lett blant alle stjerner.
Og vi må bli kjent med Kara.
Jeg vil gjerne få høre mer om dere.
Du er ikke til hinder for en gjenforening.
- Vi har mye å diskutere. - Du aner ikke.
Hei, Maggie min biljardspiller. Hva kan jeg hjelpe deg med.
Å, du vet...
Jo da, jeg kan gjerne komme innom min lokale politistasjon.
Jeg tar med meg smultringer.
- Kan vi fortsette? - Jeg stresspiser.
Du trenger ikke å stresse.
Jeg trives ikke på politistasjoner.
Faren min hadde en greie med rettsvesenet...
- Var du på museet i går? - Så vidt.
- Hva gjorde du der? - Så på kunst.
- Om natten? - Køen er kortere.
- Gi deg, Winn. - Ja vel, da.
Lyra og jeg brøt oss inn etter stengetid.
Når en vakker kvinne spør, er man jo nødt til å gjøre det.
Kjenner du igjen det maleriet?
Det er "Stjernenatt", klassisk malebokmotiv.
- Det forsvant i går kveld. - Stjal noen en Van Gogh?
Å, nei. Jeg så ikke noe. Men kanskje Lyra gjorde det.
Vi vil gjerne bidra. Men om vi ikke så noe, kan jeg...
Hei! Se på den fotogene karen.
Vent litt, hvor er kjæresten min?
Du forstår vel hvordan det der ser ut?
Du har erkjent å ha vært på et åsted.
Overvåkningsvideoen viser at du var alene.
- Har du noe du vil si? - Jeg må ta den telefonsamtalen.
Hvor er appetitten?
- Er du ikke glad for å se oss? - Selvsagt.
Eller har du blitt distrahert av kryptonere i kappe?
- Hvordan fant dere meg? - Vi hørte anropet.
Det førte oss til denne galaksen.
Vi måtte bare følge sporene av brødsmuler.
Vi lyktes best ved Slaver's Moon.
Vi hørte av en ambassadør at du satte slaver fri.
Se for deg hvor overrasket vi ble over ditt heltemot.
Det må komme fra deg.
De ble behandlet som dyr. De var ikke handelsvarer.
En typisk kryptonsk overdrivelse.
Du husker vel at tjenerne behandles som familiemedlemmer.
Dere tok fra dem familien.
Vi satte dem fri fra strevet. Vi ga dem en retning.
Hvordan overlevde dere eksplosjonene?
Kryptonitten regnet og tok livet av alt.
- Vi måtte dra for å overleve. - Og finne deg.
Slik at vi skulle kunne reise tilbake og gjøre Daxam storslått igjen nå.
Daxam var aldri storslått.
Har kryptonen fått deg til å glemme?
Ja, du liker et smukt fjes, men behold fornuften, nå.
Det som er nytt for ham, er integriteten min.
La oss ikke krangle om fortiden. Fortell hos hvordan du overlevde.
Ja. Det vil jeg gjerne høre om.
- Jeg vil helst ikke. - For all del, prins.
Fortell oss om den heroiske flukten din.
- Min herre. - Hva er det som foregår?
- Vi må evakuere umiddelbart. - Hva? Nei.
- Vi har ikke tid. - Ikke forlat meg!
- Forlat henne! - Ta meg med deg.
La dem være. Kom igjen!
- Hva gjør du? - Jeg må tilbake til!
Hjemmet ditt er borte, og dette er straffen din.
- Nei! - Fort. Sett deg inn!
Kjør, nå!
Det var sånn jeg unnslapp.
Du var så modig, gutten min.
Og vakten sitter ved gudenes bord nå.
Lovet være Mon-El, prinsen av Daxam.
Unnskyld meg. Jeg har ting jeg må gjøre på jorden.
Unnskyld meg. Jeg må også være med.
Du overlevde første middag med familie...
- Du er en løgner. - Jeg er lei for det.
Jeg ville bare være Mon-El, en vanlig fyr fra Daxam.
Hvis du visste at jeg var prins, ville du ha snakket til meg?
- Du ga meg aldri sjansen. - Jeg prøvde å fortelle deg det.
- Skal det hjelpe? - Det snur ikke om på noe.
- Og ikke mine følelser overfor deg. - Det snur om på alt.
Det er ille nok at du løy, men at du er prins...
Du har hersket over en grusom planet!
Du tjente på grusomhetene.
Og hva med utsendingen? Vakten? Har du noen skyldfølelse?
- Selvsagt har jeg det. - Jeg kan ikke engang se på deg.
Vi tok ikke noe!
Jeg tror deg, men hva med Lyra?
Hun ville aldri ha gjort det.
- Vi hørte at du ringte. - Går det bra?
Du kan advare meg når du arresterer vennen min.
Jeg blander meg ikke i din jobb, og ikke du i min.
- Du bør ha bevis. - Lyra syns ikke engang.
- Det er neppe tilfeldig. - Var det en felle?
Når snakket du med Lyra sist?
- Jeg har prøvd å ringe. - Men telefonen er slått av.
- Jeg fatter det ikke. - Hun lurte deg opp i stry!
Jeg har en partner som tror at du blir hans 30. pågripelse.
Jeg trenger bevis på din uskyld, hvis ikke får du skylden for dette.
Vi skaffer bevis.
La oss få ta Winn. Gi oss to døgn.
Skal jeg la den mistenkte gå?
Skal vi ta Lyra, er vi nødt til å ha Winn.
McConnell har visst glemt å signere arrestordren.
Dere har et døgn på dere, og så tar jeg ham selv.
- "Femme-fatalte" hun meg? - Du liker en viss type.
Takk.
Vi har undersøkt bildene. Hun er ikke der.
Men hun var der, og jeg har noen herlige blåmerker.
Ikke vis oss hvor de er.
- Hva er hun? - Valerianer.
Valerianere syns ikke på overvåkningsbilder.
Det fins ingen bilder i amnestimappen heller.
Da har jeg en usynlig kjæreste.
Hun brukte deg for å komme seg inn, og så ble hun usynlig.
Det var ikke første gang. Se her.
Det har vært to store ran.
En Rodin er stjålet fra Modern Art and Cultural Museum.
En original Warhol ble stjålet fra Art Institute.
Samme metode. Kjæresten lurte tyvene.
- Beklager, Winn. - Nei da. Jeg er en idiot.
Iblant er vi blinde for våre nærmeste.
Vet du hvor vi kan finne henne?
Vi har bare vært hos meg. Hun kommer fra Starhaven.
- Og hun er registrert. - Adressen hennes ser falsk ut.
Flott! Vi møttes på baren der romvesenene går.
- Det er da noe. - La oss ta tyven.
Supervenner i godt, gammelt driv! Beklager, det var litt hardt.
- Skal vi hente Mon-El? - Nei.
Bare gå, dere. Jeg kommer senere.
Vil du vente?
Tuller du? Nei, jeg er klar for å være rene Nancy Drew.
Slutt med overentusiasmen, nå.
Jeg vet at du er sint på Mon-El. Og det har du rett til.
Det er bare... Jeg hater ham akkurat nå.
Jeg forstår det. Men forhold går opp og ned.
Ja, men det er mer enn som så. Jeg kjenner ham ikke lenger, Alex.
Vet du hvorfor Daxam var full av fest?
Kongefamilien sørget for at undersåttene var fulle.
De ikke innså at de ble undertrykket. Mon-El var en del av det.
Mon-El kan være en ond prins.
Men kanskje han bare er en fyr som vil begynne med blanke ark.
Snakk med ham. Gi ham en sjanse til å forklare.
Kara Zor-El.
Ned med våpnene! Gå ikke i kamp!
Jeg må snakke med deg.
- Sier folk at du er aggressiv? - Jeg foretrekker lederevner.
- Vi leter etter en jente. - Gjør ikke alle?
Bordet blir ikke noe mykere.
Lyra Strayd er en valerisk kunsttyv.
- Aldri hørt om henne. - Blond, en svikers kinnbein...
Hvorfor skulle jeg si noe!
Greit. Hva vil det koste oss?
"Hamilton" -billetter. Orkesterplass.
- Da er det kjørt. - Avtale.
Hun er ved husvogn-parkeringen oppe ved Blackmore.
Hvordan fikser du billetter?
Han som spiller kong Georg, skylder meg en tjeneste.
Din nye verden er slående vakker.
Slik som Daxam en gang var.
Jeg takket deg ikke for at du passet på sønnen min.
En krypton som tar seg av en daxamitt. Jeg har ikke sett alt.
Du kom ikke for å takke meg.
Nei, det gjorde jeg ikke. Jeg trenger din hjelp.
Daxam er en ødemark.
Folket er spredd utover universet. Vi må få dem hjem.
Vi bygge opp igjen det folket ditt ødela.
Jeg mener ikke å angripe deg.
Krypton gjorde fryktelige feil.
Det var mer enn forventet.
Hva vil du?
Planeten vår døde mens jeg og mannen min var på vakt.
Folket vårt trenger en framtid.
Mon-El er ung.
Han kan representere framtiden.
Vil du ta ham med til Daxam?
Skal han heller bli her og innse at han ikke er bra nok for deg?
- Du kjenner meg ikke. - Jeg vet hva integriteten din betyr.
- Du avskyr ham for å være kongelig. - Jeg avskyr ikke noen.
Du syns at du er bedre enn ham. Enn oss...
Gjør det som er best for ham. Be ham snakke med foreldrene sine.
Med de som er glade i ham.
Lytter han til meg, da?
Han er forhekset av deg.
Og han aner ikke hvor lite dere kan tilgi andre.
Du burde ikke være her.
Kan ikke du si hvor jeg bør være?
- Skal jeg råtne i fengsel? - Det var ikke personlig ment.
Hvorfor tok det så lang tid?
Du har hatt muligheter til å lure meg før.
Vet du hvordan dette fungerer? Man må opparbeide seg tillit.
Dette er en langsiktig svindel.
Jeg tror deg ikke. Kom og se meg i øynene.
Hvis du sier at jeg bare var en brikke for deg, skal jeg gå.
Du var en brikke.
Greit. Som du vil.
- Du blir med oss. - Har du med forsterkninger?
Jeg også. Og mine dreper.
Gjør din det?
Ta Lyra, jeg tar meg av disse to.
- Du burde ha stukket av. - Jeg var aldri noen stor løper.
- Hvordan vil du dø? - Ikke i dag.
Bli liggende!
Inn i bilen. Kjør!
Nei! Nei!
- Hvor er maleriet? - Jeg har det.
Dere aner ikke hva dere har gjort.
Hei! Har du bare ført meg bak lyset hele tiden?
Spiller det noen rolle? Du ville ikke ha forstått.
Hjelp meg med å forstå. Fortell meg sannheten denne gangen.
De har kidnappet broren min.
- Du sa at du kom alene. - Jeg har sagt mye.
Han er så godt som død.
Hadde jeg visst at han var i fare, ville jeg ha hjulpet deg.
- Hvorfor skulle du det? - Fordi jeg bryr meg!
Du må fortelle meg sannheten!
Vil du høre sannheten?
Vil du høre om tiårskrigen på Starhaven?
Og at jeg så foreldrene mine sulte i hjel?
Vil du vite hvorfor jeg ikke tåler mørket?
Det minner meg om seks uker under dekk.
Jeg og broren min ble smuglet hit.
Jeg er en flyktning.
Jeg er en tyv også. Det er sant.
Kanskje det også er sant at... du er annerledes.
Jeg likte deg.
Hvorfor lurte du meg?
Den gjengen...
Broren min, Bastian, jobber for dem, men han har ikke levert.
Jeg skulle slette gjelden hans.
Jeg ville ikke utnytte deg, men jeg var nødt.
Hvis jeg ikke skaffer dem maleriet i dag, tar de livet av ham.
Hvem er kjøperen?
Vent litt. Så heleren er en fyr som heter Mandrax.
Mandrax har være innsatt på Fort Rozz lenge.
Men han rømte og har drevet med kunstsmugling siden.
- Jordkunst er mye verd. - Hele galaksen liker Picasso.
- Hva vil du gjøre? - Vi gir dem maleriet.
Så tar vi med oss Lyras bror ut.
Fiks ferdig. Heltene redder andres liv.
Det er en intergalaktisk smuglerliga, -
- og en av byens farligste gjenger er innenfor rekkevidde. Ms. Strayd...
...er en svindler.
- Broren er i fare! - Har du møtt ham?
Eller er dette en svindel fra en som kan lure deg?
- Jeg tror på henne. - Ja. Men det kan ikke jeg gjøre.
Vi etterforsker Mandrax og handler deretter.
- Hva gjør du? - Bare stol på meg.
Hei. Jeg har undersøkt forhold blant mennesker grundig.
I filmen pleier jenta å ha tilgitt gutten for dumhetene nå.
Jeg pratet med din mor.
- Ja vel. Hva vil hun? - Hun vil snakke med deg.
- Jeg reiser ikke tilbake. - Da har jeg prøvd.
Hva annet skal jeg si! Ingenting har forandret seg.
Si hva det er, så fikser jeg det.
Du kan ikke ta tilbake at du løy til meg når du har gjort det.
- Jeg kan prøve. - Glem oss to litt.
Fatter du overhodet hva slags ny sjanse du har fått?
Du trodde at du var den siste daxamitten.
Men folket ditt lever. Foreldrene dine lever.
De trenger deg. De er glade i deg.
Ikke kast bort sjansen, for den får ikke alle.
Du er en prins, så begynn å oppføre deg som en.
- Hvor har du vært? Kundene kommer. - Jeg er her nå, ikke sant?
- Hvem er han? - Nerden som hjalp henne.
Jeg er her for å få betalt, for jeg er forretningsmann som deg.
Mr. Mandrax, jeg visste ikke at du kom personlig. Her er maleriet.
- Hva med broren min? - Ikke nå.
Du sa at du skulle slippe ham fri!
- Bastian! - Lyra!
Dere fikk det dere ville. Kan dere ikke la ham gå?
Jeg skal sjekke produktet.
Skal dette være en spøk? Dette er en forfalskning!
- Hva har du gjort? Bastian... - Nei, vent!
Lyver du til meg, dør du. Og broren din ser på.
Da må du forbi meg først.
Jeg jobber ikke med mennesker. Dere knekkes for lett.
Prøv med en titanlegering, da.
Det funker som regel. Løp.
Kom igjen!
Dere mennesker tror alltid at dere kan bli helter. Så irriterende!
- Vi kan hente det ekte! - For sent.
- Skyter du, skyter jeg. - Vil du dø for henne?
Vil du?
Gratulerer. Du har klart deg bedre enn de fleste.
Ta det med deg i graven.
Stå stille!
- Takk og pris. - Bra jobbet.
- Det tok sin tid. - Det var mye trafikk.
Gå.
Var dette planen din?
Hvis jeg hadde sagt at en masse helter og DEO-agenter ville komme, -
-ville du ha blitt med på opplegget?
- Jeg har visst en påvirkning på deg. - Gå og hent ham.
En kunsttyveri-liga og det ekte "Stjernenatt" som lovet. Bare tuller.
Og det på 23 timer og 15 minutter.
Winn Schott og kjæresten er fri for all mistanke.
Og... Hvis det skulle være en forbindelse-
- mellom Lyra og broren hennes og tidligere tyverier...?
Jeg har ikke noe bevis, så dette er et tegn på god oppførsel.
- Du er ikke så verst, Sawyer. - Gå før du havner på cellen.
Jeg har bedre steder å være.
- Skremte jeg ham? - Nesten like bra som meg.
Så... Hva nå?
Bastian må finne et nytt sted. Det er ikke noe som holder oss her.
Skal du bare dra din vei?
- Hater du meg ikke? - Langt ifra.
- Hva nå? - Hva mener du?
Hun løy til deg.
Skal du bare glemme det?
Frykter du ikke gjentagelse?
Hun ville ikke såre meg.
Hun var villig til å ofre seg for en hun bryr seg om.
Da er det verdt å tilgi henne.
Det som foregår med deg og Mon-El... Jeg er ikke dum. Jeg ser det.
Uansett hva han har gjort, så har han nok sine grunner..
Du må bare avgjøre om de grunnene er gode nok for deg.
Håper det er greit at jeg låste meg inn.
Jeg ville bare si noe...
...før jeg mister deg for alltid.
For jeg skylder deg mye, og mest av alt sannheten.
Jeg heter Mon-El.
Jeg er tidligere prins av Daxam.
Jeg var bortskjemt og udugelig, men jeg ante det ikke.
Ikke før jeg møtte deg. Jeg elsker å være en helt, -
-for da får jeg være ved din side.
Jeg elsker at du er brutalt ærlig...
...og at du kjemper for alle som du bryr deg om.
Og jeg elsker deg.
Jeg elsker deg av hele mitt hjerte.
- Du er så spesiell. - Det vet jeg.
Jeg fortjener ikke løgner.
Det er sant. Og jeg er lei for det.
Jeg er en løgner.
Men jeg håper du kan se det gode som bor i meg.
Men skulle du noensinne fortelle meg sannheten?
Jeg vet ikke.
Du vil bare at det skal være lett.
Men å være en helt og å bli forelsket er ikke lett.
Det er vanskelig, og iblant er det vondt.
- Jeg mente aldri å såre deg. - Og det gjør du ikke igjen.
- Kara, ikke... - Jeg kan ikke. Det er slutt.
Vi visste at du ville komme.
- Kara gjorde det slutt. - Det var det beste.
- Det ville ikke vare. - Sa du det til henne?
Nå er det nok med den kryptonen.
Ingenting holder deg her. Bli med oss til Daxam.
- Gjenforen folket vårt. - Nei.
Nei. Dere brydde dere aldri om folket vårt tidligere.
- Det blir annerledes nå. - Nei.
Jeg avskyr den jeg var der. Jeg var en ignorant.
Jeg var blind for mine omgivelser og festet på andres bekostning.
Jeg er lei av at noen tjener meg. Jeg er ikke deres prins lenger.
Du låter akkurat som henne. Kryptonen har forgiftet deg.
Nei. Den dama er det beste som har skjedd meg, mamma.
Hun gjør meg til et bedre menneske.
Til det mennesket jeg vil være.
Jeg ønsker dere ikke noe vondt.
Men dere bør dra, for aldri å komme tilbake.
Send meg tilbake. Send meg hjem nå!
Som du vil.
- Hvordan går det, kompis? - Det blir bedre.
Jeg har noe som vil glede deg.
Jeg har diagnostisert denne lille saken.
Og den er i topp stand.
Jeg må si at Cisco-typen og jeg ville ha vært bestevenner...
- Hvis vi levde i samme dimensjon. - Jeg kunne ha trengt...
...et interdimensjonal ferie etter bruddet.
God morgen, alle sammen. Det kommer en ny fange i dag.
Han er ikke noen typisk gjest, så se årvåkne ut.
- Han ser jo artig du. - Der er du, jo.
- Jeg? - Ja, du.
Hvorfor tror du at jeg har latt meg bli pågrepet? Jeg har lett etter deg.
Supergirl?
Hei!
Slipp våpenet, fange!
Nei, nei. Dette er ikke noe våpen. Det er min geniale rømning.
Denne dimensjonen har vært så herlig.
Men nå må jeg ta igjen den raskeste mannen i verden.
- Går det bra, Supergirl? - Kara?
Kan du høre oss, Kara?
Kara! Kan du høre meg?
Kara? Kara!
- Du skal på. - På hva da?
- Kom igjen! - Hva?
Johnny avlyste, og du må ta støyten.
Du er det nye åpningsnummeret. Kom deg ut på scenen!
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com