Da jeg var barn, holdt planeten min Krypton på å dø.
Jeg ble sendt til jorden for å beskytte fetteren min.
Kapselen min ble slått ut av kurs, og da jeg kom hit-
- hadde fetteren min allerede vokst opp og blitt Superman.
Jeg skjulte hvem jeg var til jeg ble tvunget til å vise meg ved en ulykke.
For de fleste er jeg reporter i CatCo Worldwide Media.
Men i skjul jobber jeg med søsteren min for DEO for å beskytte byen min-
- mot romvesener og andre som vil den vondt.
Jeg er Supergirl.
- Dette har skjedd: - Jeg bryr meg om deg.
- Men det gjør ikke du. - Jeg bryr meg.
Men ikke på samme måte. Det er helt greit.
Folket mitt vet hvor jeg er. De er på vei.
- Club soda med is. - Takk.
- Du, Mon-El. - Ja?
Jeg vet at det har vært litt rart mellom oss-
-siden vi snakket forleden.
Ja. Jeg har faktisk snakket med noen stamgjester her-
- og visstnok skal jordmenn bare uttrykke følelsene sine-
- om sport og iblant om monstertrucker, så...
Nei, det var fint at du var ærlig.
Det er noe kvinner setter pris på.
Men greia er... at du hadde rett.
Jeg tror ikke at vi passer sammen.
Ja, jeg er bare glad for at vi ser likt på det.
Jeg har nettopp startet journalistkarrieren min.
Når jeg ikke er Supergirl, må jeg virkelig fokusere på den.
Og om jeg hadde tid til å date noen, hadde det ikke vært noen...
Noen som er...
- En intergalaktisk bartender? - Ja. Nei.
Nei, det handler ikke om jobben din. Det handler om deg som person.
- Jeg går bort dit nå. - Greit.
Det så alvorlig ut.
- Han er forelsket i meg. - Så sjokkert jeg er.
Var det så åpenbart?
Jeg er ikke forelsket i ham, så jeg måtte si det.
Men jeg dummet meg skikkelig ut.
- Det var sikkert ikke så farlig. - Jo, det var det virkelig.
Men over til viktigere ting: jordbursdagen min!
- Ja... - 13 år siden jeg krasjlandet her.
Jeg vet vi pleier å spise cupcakes-
- men i år tenkte jeg at vi kunne slå på stortromma.
Jeg vil teste linedance, så jeg har reservert plasser et sted.
Hvis vi kommer før sju, får man et introduksjonskurs.
Jeg burde ringe og spørre om vi kan leie cowboystøvler.
Angående jordbursdagen din... Jeg vet at vi feirer hvert år.
Men nå har Maggie overrasket meg-
- med billetter til Barenaked Ladies i kveld.
Hun vet at jeg har likt dem siden college.
Det blir vår første konsert sammen, så jeg tenkte... Kanskje...
Kan vi feire en annen kveld?
Herregud! Du kommer ikke til å tro dette.
En av kollegene mine er sikkerhetsvakt i kveld-
- og klarte å fikse VIP-billetter til oss!
Herregud! Det er jo fantastisk. Det er... flott.
Er alt i orden?
Det høres ut som om dere kommer til å ha det gøy i kveld.
- Er du sikker? - Ja. Gå ut og ha det gøy.
OK. Greit. Ha det.
Hvordan går det, Kara? Vil du ha noe å drikke?
Gi meg noe sterkt.
Vet du hva? Jeg tar det han drikker.
Han har bare drukket club soda den siste uka.
Virkelig?
Da holder jeg meg til mineralvann.
Jeg vet at du er der.
Jeg så deg i går også.
Damen ved bussholdeplassen. Og du var gutten i parken i morges.
Ja.
Hvorfor er du her? Angrer du på å slippe meg ut?
- Nei. - Men du stoler ikke på meg.
Jo, men det er som du selv sa.
Folket ditt vet hvor du er. De hvite marsboerne er på vei.
Som DEO-agent er det min plikt å beskytte jorden.
Om de dukker opp, må jeg være forberedt.
De er som sagt på vei, men de er ikke her ennå.
Så du kan slutte...
M'orzz.
Forstyrrer jeg?
Jeg visste ikke om du var her i kveld.
- Hvorfor ikke? - Jeg tenkte at du var borte...
...og hjalp Guardian eller noe.
- Jeg er bare bekymret for deg. - Det trenger du ikke være.
Du ble jult opp for en uke siden. Du kunne ha dødd.
James anser det som sitt kall, men du forstår vel hvor sprøtt det er?
Kanskje jeg også har et kall.
- Funnet noe, agent Schott? - Ingenting ennå.
Han er vanskelig å spore.
Men vi overvåker alle faresoner, så når han angriper, er vi klare.
Da advarer vi spesialstyrkene.
Du burde bli her på DEO, J'onn. For sikkerhets skyld.
Den er ikke ute etter J'onn. Den er ute etter meg.
De vil at jeg skal sone for krigsforbrytelsene mine.
De sier det til meg. Psykisk.
Da må du bli her. Hvis du går ut, er du sårbar.
- Jeg utgjør en fare for dere alle. - Det er jobben vår.
- Vi beskytter andre. - Jeg trenger ingens beskyttelse.
Dette er en tabbe, M'gann.
- Ikke sett ditt eget liv på spill. - Dette er min kamp, J'onn.
Dette er din siste.
Armek.
Ikke kall meg det.
- Foretrekker du menneskespråk, kone? - Jeg er ikke bundet til deg lenger.
Det har vært kaldt i redet de siste 300 årene uten deg.
Det var alltid kaldt der.
Du opptrer som grønn. Hvordan kan du leve med det?
Jeg trodde at du var død, og det ga meg en viss trøst.
Avskjedsgaven din.
Nei, du drepte meg ikke. Men du kom nærmere enn noen annen.
Jeg skal ta deg med hjem til Mars, k'onahr.
Forræderiet ditt er velkjent.
Rådet vil heller se deg død enn J'onn J'onzz.
Og jeg skal behage H'ronmeer, dødsguden-
- ved å vanne T'ozz' uttørkede jord med ditt blod.
- Jeg drar aldri tilbake. - Du burde se det.
Nå som skadedyrene er utryddet, er Mars et paradis.
Som det var ment å være.
De grønne har blitt stilnet, de som trodde de var bedre enn oss.
- Nå er vi én ren rase. - Hvem er de neste dere skal drepe?
Hvilken annen art fortjener å tilintetgjøres-
- fordi dere bestemmer at dere står over dem?
Hvilken vi enn velger.
- Jeg er ikke redd for deg. - Kanskje ikke.
Men det er åpenbart at J'onn J'onzz og kryptoneren er vennene dine.
Dette angår ikke dem.
Om du noensinne har brydd deg om meg, la dem være.
Jeg skal gjøre dette så enkelt som mulig.
Du har to timer til å overgi deg.
Om du gjør det, lar jeg dem kanskje leve.
Om ikke, er jeg glad for-
- at du skaffet deg venner her på jorda, M'gann.
Det skal bli en stor fornøyelse å se dem brenne.
Hvor er du på vei?
- Jeg flykter. - De kommer til å finne deg igjen.
Dere er i fare på grunn av meg. Jeg må flykte. For alles skyld.
M'gann. Jeg har viet mange livstider på å flykte.
Overbevist om at jeg var alene på jorda, uten familie og venner.
Jeg nektet å se det som var rett foran meg.
Folk som var villige til å ta en risiko.
- Det tok mange år å få tillit... - Etter det mitt folk gjorde mot deg.
Du er ikke som folket ditt. OK?
Du er omtenksom og sjenerøs-
- og empatisk. Du er annerledes. Det vet jeg nå.
Derfor kan jeg ikke bli her-
- og la disse monstrene skade deg og vennene dine.
De er ikke bare mine venner. De er dine venner også.
De vil beskytte deg.
Vær så snill. Ikke flykt.
Stol på oss.
Sist jeg så dem, var nok på college. Enn du?
Hva? Jeg husker ikke.
- Du virker ikke så gira. - Jo, det er jeg. Jeg lover.
Jeg har sett deg beseire et blodtørstig romvesen.
Jeg vet hvordan en gira Alex Danvers ser ut, og det er ikke sånn.
Dette... Det er perfekt, alt sammen.
Men... Kara...
Jeg tror jeg såret henne. Jeg er lei for det.
Ikke vær lei deg. Jeg ville du skulle ha det gøy.
- Men nå er noe galt. - Nei. Jeg er bare litt distrahert.
Nå glemmer jeg det for resten av kvelden. Jeg lover.
Det er slutt med at du skal undertrykke følelsene dine.
Gå og snakk med søstera di nå.
- Mener du det? - Ja. Vi møtes der.
Du er best.
- Skal ikke du på konsert? - Jeg ville sjekke med deg først.
Jeg tror ikke at vi har funnet noe ennå.
Nei, jeg ville sjekke med deg.
Unnskyld at jeg avlyste. Du hadde jo lagt en masse planer.
Jeg lagde dem i morges. Det er ingen fare.
- I morges? Det var i siste liten. - Jeg vet det. Jeg ble litt gira.
Men det gjør ingenting. Vi kan feire en annen kveld.
- Så du er ikke sint? - Nei, jeg er ikke sint.
For det føltes sånn, og så fikk jeg dårlig samvittighet for å ha det gøy.
Alex. Jeg oppførte meg umodent.
Du må ha det gøy med kjæresten din. Det er ingen stor greie.
- Lover du? - Absolutt.
- Har du funnet ut noe nytt? - Ingen marsboere i sikte.
Vi prøver ut en ny sporingsteknikk.
M'gann. Du er her.
Jeg vil hjelpe på alle måter jeg kan. Jeg hater dem mer enn dere.
Det var modig av deg. Vi skal gjøre alt for å beskytte deg.
Gi M'gann all informasjonen vi har, agent Schott.
Ja, kom hit.
Dere...
Jeg tenkte på det du sa, J'onn... Herregud!
Hvis hun er her, og hun... Nei!
Dere grønne lærer aldri.
Reservegenerator aktivert.
Han er borte!
Isoleringsmodus aktivert.
- Hvorfor låser du oss inne? - Vi må fange den her inne.
Vi vet ikke hvor den tok veien.
- Eller ikke. Den kan være her ennå. - Den kan være hvem som helst av oss.
Nå er alle samlet.
Hvordan vet vi hvem som er seg selv?
Enkelt. Vi stiller personlige spørsmål.
Ting bare vi vet svaret på.
- Hva slags duftlys hater jeg? - Teak og tobakk!
Nei. Han kan lese tankene deres.
Han vet alt som gjør dere til de dere er.
- Hva ser du på? - Hva?
Hun kikket rart på meg.
- Legg vekk våpnene! - Ja, gjør det.
- Jeg kikket ikke på deg. - Jo. Hun er den hvite marsboeren.
Nå er det best at du legger den vekk.
Det kan være henne. Eller hvem som helst.
- Slutt å sikte på oss. - Så rygg unna!
Slutt! Vi må ikke få panikk nå.
Du kan jo lese tanker, J'onn. Kan du finne ut hvem som er hvem?
Nei. Det går ikke.
- Det er en slags forstyrrelse. - Så beleilig.
Jeg burde overgi meg. Da løslater han dere kanskje.
- God idé. Oppdrag utført. - Absolutt ikke.
- Vi gjør det ikke sånn. - Det er min feil.
Jeg låste oss inn her.
Dere forstår ikke. Det er ikke en hvilken som helst.
Armek var partneren min.
- Som i mannen din? - Det er annerledes for oss.
Det var arrangert, ikke selvvalgt. Men vi var bundet til hverandre.
Dere skal vite at han er den verste av min sort.
Nå føles det mye bedre.
- Det spiller ingen rolle. - Nei, vi skal beseire ham.
Først og fremst samler jeg inn alles våpen.
- Er du gal? - Ta pistolen hans!
- Jeg har fått nok! - Nå holder det!
Det finnes én måte å finne ut hvem som er hvit marsboer.
En gang i tiden gjemte vi oss på Mars.
Vi prøvde å bygge opp en motstandsbevegelse mot de hvite.
Vi virket i et nettverk av grotter, men de infiltrerte oss.
De sendte inn spioner som forårsaket store skader.
Alle som kom inn i hulen...
- ...måtte sette hånden mot ilden. - Hva gjør ilden?
Dette.
Det der er slett ikke guffent.
Vasquez begynner. Hun ivret etter å benekte at hun var marsboer.
Fordi jeg ikke er det, idiot.
Nå er det hans tur.
Hvordan går det, J'onn?
- J'onn. - Han gjør det ikke.
- Din tur, Winn. - Seriøst? Jeg er jo bare meg.
- Alle må gjøre det. - Greit. Jøss.
Dere avslørte meg.
Jeg er glad for at du ikke overga deg, min elskede.
Da hadde jeg gått glipp av all moroa.
Hvordan kunne jeg ikke merke at det var Winn?
Ingen merket det.
Nei takk. Jeg er bevæpnet.
- Går det bra? - Ja.
Bevegelsessensorene er av. Cellene er låst, heldigvis.
Han hadde tilgang til hele systemet.
- Hva skjer? - Det er reaktoren.
Den som forsyner bygningen med strøm. Den er overbelastet.
- Hva innebærer det? - At han har sabotert den.
Hele bygningen kommer til å sprenge og ta med seg ti kvartaler.
Hvorfor vil han sprenge den? Da dør jo han også.
Det gjør ikke Armek noe. Han ofrer gjerne livet sitt for oppdraget.
- Kan vi skru den av manuelt? - Nei.
Han har tatt over Winns intelligens og kodet om alt.
- Vi er stengt ute. - Vi trenger den virkelige Winn.
Hvordan vet vi at han er her?
For at Armek skal kunne ta Winns form...
- ...må han være i nærheten. - Han er på DEO.
Kan ikke Supergirl finne ham med røntgensynet sitt?
- Noen har kledd veggene med bly. - Vi må gjennomsøke bygningen.
Hvor lang tid har vi på oss?
Ifølge beregningene cirka et kvarter.
Vasquez og Demos. Dere tar med dere to team til nordfløyen.
Supergirl og Alex tar kjelleren. Nå setter vi i gang.
- Hva? - Se rundt hjørnet.
Det er klart.
Vi kommuniserer visst ikke så bra lenger.
Jeg ble sint tidligere. På grunn av jordbursdagen.
Jeg visste det. Beklager. Jeg burde ikke ha sviktet deg.
- Jeg ble såret. - Jeg vet det.
Det var urettferdig.
Jeg vil ikke ha dårlig samvittighet fordi jeg vil være med Maggie.
Det er bare...
Hele min tid på jorden har jeg aldri visst hvordan livet er-
-uten at du er der hele tiden.
Jeg følte at det holdt på å forandre seg, og... det var nifst.
Da foreldrene mine satt meg i kapselen på Krypton...
...forsto jeg nok ikke hva som holdt på å skje.
Jeg visste ikke at jeg tok farvel med dem for alltid.
Jeg har blitt forlatt før og ville ikke bli det igjen.
Jeg kommer aldri til å forlate deg.
- Hva var det? - Vi finner ut av det.
Vi kommer ikke til å finne ham i tide.
- Jeg burde ha løst dette selv. - Aldri.
- Du ser det som din plikt. - Ikke bare min plikt, M'gann.
Det er mer enn det.
Du er blitt viktig for meg på en måte ingen har vært siden...
Jeg har hatt...
...et stort hull i hjertet så lenge.
Jeg trodde aldri at noen kunne fylle det.
Da jeg innså hva du var-
- trodde jeg aldri at den personen skulle være...
...deg.
Men jeg tok feil.
Sjelen din er vakker og modig.
Nå som jeg har innsett det...
...kan jeg ikke leve uten deg.
Du lærte meg å være modig.
Jeg skal beskytte deg. Alltid.
J'onn! Vær forsiktig.
- Winn! - Hva er det der?
Herregud.
Supergirl! Vi tok feil. Det er to hvite marsboere her inne.
- Hva? - Det er Alex!
Den andre har tatt Alex' form!
Alex?
Dere er så dumme.
- Hva er det? For redd til å slåss? - Aldri.
Kritisk tilstand om fem minutter.
- Pent skudd, søster. - Du er ikke søstera mi.
Varmesyn er kanskje ikke så bra like ved en ustabil kjernereaktor.
Da får vi gjøre det på gammelmåten.
- Kom igjen, Winn! - Hvorfor?
Var jeg... Var jeg på taket?
- Den hvite marsboeren er her. - Ja!
- Bygningen sprenges snart. - Vi må vekk herfra!
- Nei, nei, nei. - Nei? Hvorfor ikke?
De har omprogrammert reaktoren i kjelleren, og du må skru den av.
Nei. Jeg kan ikke gjøre det herfra. Jeg må inn i reaktorrommet...
Da går vi dit.
Gå, dere. Hun er fortsatt litt ør. Jeg blir hos henne.
- Går det bra? - Ja, jeg kan gå selv.
Hvordan går det?
Jeg er faktisk glad for at de fant søstera di.
Det er kjedelig å late som om jeg bryr meg om de teite følelsene dine.
- Hvis du har skadet henne... - Hva skal du gjøre da?
Sutre på meg?
Vi er nesten fremme.
- Hvor raskt kan du skru den av? - Fire minutter.
- På fire minutter? - Bra svar.
Bare jeg er fokusert burde det være enkelt. Gud!
Monstre finnes.
J'onn!
Løp, løp!
Skynd deg, Winn!
Jeg har ikke drept en grønn på flere århundrer. Dette blir en fornøyelse.
Du burde aldri ha kommet hit.
OK. Den som programmerte denne, er et geni.
- Kritisk tilstand om tre minutter. - Jeg må omkoble den.
Sånt skjedde aldri på CatCo.
- For alle grønne du har drept. - Du ser ut som et monster.
Det er vi som er monstrene, Armek.
Dette skinnet er vakkert.
Kritisk tilstand om to minutter.
Ikke snu deg.
Nå burde det fungere...
Kjerne stabilisert.
Det var nære på.
Nære? Vi hadde jo tolv sekunder igjen.
- Er du uskadd? - Ja. Takk.
Har jeg sagt hvor høyt jeg elsker min nye pistol?
Isolering deaktivert.
Hvordan kan det fortsatt være kveld? Det føles som om det har gått en uke.
Én uke... Barenaked Ladies. Jeg må ringe Maggie!
Hallo der. Bra jobbet med omprogrammeringen der nede.
Takk. Bra jobbet med demarsifiseringen.
Jeg skal dra og høre om James trenger hjelp i kveld.
- Hvis du ikke har noe imot det? - Nei. Men... vær forsiktig.
Alltid.
- Takk for at du reddet meg. - Det er jeg som skal takke deg.
Jeg har vært alene så lenge.
Jeg hadde en mor.
Hun var ikke varm, vi er ikke sånn. Men hun brydde seg om meg.
Det vet jeg.
Jeg hadde glemt den følelsen frem til nå. Hvordan familie føles.
Derfor er dette så vanskelig.
- Jeg drar tilbake til Mars. - Hvorfor?
Det må være andre som tenker som meg.
Hvite marsboere som har viljen og evnen til å forandre seg-
- som ikke vil defineres av vår arts hat-
- og som bare trenger en liten dytt for å reise seg opp og kjempe.
De kan drepe deg så fort du lander.
Kanskje det. Men hvis jeg ikke prøver-
- kommer de aldri til å slutte å jakte på meg. Det vet du.
Du har vist meg hva det betyr å kjempe for noe.
Det er akkurat det jeg har tenkt å gjøre.
Vær så snill, si at du forstår.
Gratulerer med jordbursdagen. Se, det er en K.
Blås det ut, nå. Forsiktig!
- Takk. - Vær så god.
Er Maggie sint for konserten?
Heldigvis har jeg en kjæreste som forstår-
- at livsfarlige romvesener på jobben min har forkjørsrett.
Jeg er glad for at alle har det bra.
Og den andre hvite marsboeren...
For det første: Oi, så flink den var til å imitere deg.
For det andre: Du kom akkurat i tide.
Apropos den hvite marsboeren...
Da den var meg, snakket dere om noe spesielt da?
Jeg har minner som nesten føles som en drøm.
Vi snakket, men jeg er ikke sikker på om det skjedde på ordentlig.
- Husker du det? - Ja.
- Så jeg innbilte meg det ikke? - Nei.
Hvis båndet er tilstrekkelig sterkt, går nok telepatien begge veier.
Ja, det er vel sånn.
Kara. Jeg skal aldri forsvinne. Jeg lover.
Jeg er med Maggie, men det betyr ikke at jeg ikke er sammen med deg.
Jeg la vel så store planer for at det skulle bli spesielt.
- Det føltes som om du gled fra meg. - Det kommer jeg aldri til å gjøre.
Var det virkelig bare derfor du la så storslagne planer?
Iblant, når en del av livet virker veldig forvirrende-
- legger vi ekstra mye vekt på en annen del.
Du så litt overveldet ut da du snakket med Mon-El.
Kanskje du fokuserte ekstra mye på meg-
- for å slippe å tenke på hva du virkelig føler for ham.
- Jeg sa til ham hva jeg følte. - Tror du virkelig på det?
Han er komplisert.
Det handler ikke bare om ham. Det handler om meg også.
Hver gang jeg tar en risiko, blir det feil.
Jeg vil ikke at det skal skje igjen. Det er for risikabelt.
Jeg har tatt en ganske stor sjanse på kjærlighetsområdet nylig.
Og jeg må innrømme at det lønner seg.
Kanskje han er verdt et forsøk.
Armeks skip kretser lavt. Jeg kan stråle meg dit herfra.
- Kan du meddele baren? - Jeg sier til dem at du har dratt.
- Det du sa... - Jeg skulle ikke ha sagt noe.
- Det var upassende. - Jeg føler det samme.
Jeg har gjort det en stund, men jeg visste ikke hva det var.
Dette var en utrolig slitsom kveld-
- og nå kaster jeg meg inn i noe som jeg neppe overlever.
Men nå som jeg står her med deg...
...føles det som om det kan ordne seg.
Du har forandret meg for alltid.
Farvel, J'onn.
Farvel, frøken marsboer.
- Kara. - Mike.
- Eve. - Hei.
Så pussig at du er her, Mike. Jeg hadde tenkt å ringe deg senere.
- Er dere på vei noe sted? - Lunsj.
- Sammen? - Ja.
Så morsomt. Det er jo flott.
Typisk! Jeg glemte mobilen på skrivebordet.
Jeg kommer straks.
Jeg hørte hva som skjedde på DEO. Er alt i orden?
Jeg har aldri sett noe lignende, men alle har det bra.
Bra. Bra. OK.
Er det liksom en date?
Ja, du ville jo ikke ha meg, så det er vel på tide å gå videre.
Det gikk fort.
Ja, det gjorde det vel.
Jeg sveiper til høyre til jeg finner den rette.
Som du bør.
Ville du snakke om noe, eller...?
Nei, det går bra. Ha en fin date.
Tekst: Audun Bie www.sdimedia.com