Tidigare i serien...
- Vad gör vi nu? - Vi åker hem, far.
Vet du hur många som skulle vilja ha superkrafter?
Lyssna på mig. Jag har inga superkrafter.
Explosionen berörde 1,5 km till. Vi bör fortsätta leta efter skador.
Vad...?
Mamma... mår du bra?
Ja, älskling. Det är bra.
Kan du duka? Det här är snart klart.
Mamma? Kan jag se en film ikväll om jag gör klar läxan?
Jag kom just på att jag måste åka till jobbet. Kan du gå hem till Tess?
- Måste jag? - Det är inget att diskutera, Ruby!
Okej.
Hej, mr J!
Letar ni efter nånting?
Jag vill hitta berh'ag.
Jag har friskat upp min marsianska. Berh'ag är... bibliotek!
- Nej. Toalett! - För att uträtta mina behov.
Vet ni inte var den är?
Har ni inte varit här i runt tre veckor?
Och fyra dagar... exakt.
Det är runt hörnet och sen tredje dörren till vänster.
- Får jag gå? - Ja.
Tack!
Stäng ner för att förhindra intrång.
Chefen, kan jag få prata med dig i två röda?
- Två röda? - Glöm det.
Din pappa bad mig precis om tillåtelse att få gå på toaletten.
- Han är fortfarande ovan vid det här. - Det var sättet att säga det på.
- Det var som om han var fängslad. - Han var ju det i 300 år.
Just därför borde du kanske ta med honom ut-
-i världen utanför DEO.
Jag leder en komplicerad och hemlig verksamhet.
Winn...
- Jag fick ditt meddelande. - Just det.
Jag vet inte vad jag ska tro. Ni bör se det. Det hände imorse.
- Vad är det? - Kommunen skickade ut en enhet.
De undersökte skador.
De hittade nåt udda i berggrunden.
De kollade upp det och...
De blev angripna.
Säkerhetssystemet fungerade och de tog sig upp, men de kunde ha dödats.
Vad mer kan du få fram?
USGS har geotermisk skanning. Jag kan ta fram en bild över platsen.
Jag kan säga två saker direkt.
För det första säger lagren i berggrunden att skeppet-
- har legat där nere i omkring 12 000 år.
Och för det andra finns inte metallen i det periodiska systemet.
Sakta ner.
Vi börjar närma oss.
Vänta. Skeppet ska finnas rakt under oss.
Okej... nu går alla åt sidan. - Jag har sett Clark göra det här.
Vänta. Det finns ett sätt utan att förstöra allmän egendom. Kom.
Fan, jag hade velat se det där.
Toppen...
Då så.
- Vad gör du? - Det här kan kännas konstigt.
Herregud vad hemskt! Otroligt.
- Kan vi göra om det ofta? - Nej.
- Är det där en människa? - Det ser så ut.
Det finns en som är tom.
Det där är inte alls läskigt...
Skjut inte!
Vi vill inte göra dig illa.
Kara?
Herregud...
- Det är Mon-El. - Jag vet.
Du är tillbaka.
- Vänta lite. Hur andas han? - Vi vet inte det.
Enligt proverna borde luften vara giftig för daxamiter.
- Det är otroligt. - Har nån botat dig?
- Vad talade du för språk på skeppet? - Saturniska.
Finns det liv på Saturnus?
- Varför sköt du på miniubåten? - Det gjorde jag inte.
- Försvaret aktiverades. Hur gick det? - De är oskadda.
Otroligt skepp. Helt nytt för mig.
Det är... utomjordiskt.
- Vilka är de i kamrarna? - Passagerare.
- Är de farliga? - Nej, de är som mig.
Varför vaknade du när alla andra sover?
Jag är ledsen, jag låg i hypersömn och allt är ganska suddigt för mig.
- Minns du inget om de andra? - Vi hinner ställa frågor.
Han behöver vila nu.
- Skoj att se dig. - Skönt att ha dig tillbaka.
- Jag ser fram emot avrapportering. - Nu räcker det.
Jag har saknat dig.
Detsamma.
Det har varit... tufft.
Sju månader utan vetskap.
Sju månader...
Jag försökte skicka ett meddelande... så många gånger.
- Jag ville säga att jag mådde bra. - Det är okej.
Du kan berätta allt senare.
- Kara... - Försök sova nu.
Jag kommer!
Hej, Patricia.
Är det bara du? Tog du inte med dig...?
Ruby?
Jag har aldrig träffat flickan. Det är inte lätt att minnas namnet.
Du kastade ut mig. Jag trodde inte att du ville träffa henne.
Du gjorde ditt val. Du visste att det fick följder.
- Jag var bara ett barn. - Den som blir gravid är inte barn.
Behövde jag inget stöd?
- Gifta vuxna behöver sina föräldrar. - Jag hade inte varit till stor hjälp.
- Du var min mor. - Och ville ditt bästa.
- Och lät mig ge mig av?! - Det var inte vad jag ville.
Kan du ana hur svårt det var att komma hit?
- Varför kom du hit då? - Du är otrolig.
- Det har hänt vissa saker. - Vad då för saker?
Jag antar att jag bara undrar om...
Gjorde jag nåt konstigt när jag växte upp?
Vad menar du med konstigt?
Ramlade jag mycket illa utan att skada mig? Lyfte jag tunga saker?
- Nej, inget sånt. - Ingenting?
Okej.
Då kan du kanske hjälpa mig att få veta mer om min biologiska mor.
Varför vill du veta nåt om henne?
Vet du vad? Glöm det.
Ursäkta att jag störde.
Jag var på en pressvisning.
Det var en beväpnad där som sköt in i folkmassan. Många blev skadade.
När jag kom hem såg jag ett hål i min rock.
Jag hittade en liten metallbit - en kula.
Den var helt platt.
Jag blev skjuten och det gick inte igenom min hud.
Jag blev skjuten utan att känna det.
Hur är det möjligt att inte känna?
Patricia... vad är det som händer?!
Följ med mig.
Du frågade om din biologiska mor.
Jag ljög.
Jag adopterade dig inte.
Jag hittade dig i den här.
Jag...
- Jag förstår inte. - Det gjorde inte jag heller.
Jag visste inte varifrån du kom eller vem som lämnade dig där eller varför.
Du såg så jäkla hjälplös ut...
...att jag tog med dig hem.
- Tänkte du inte berätta för mig? - Jag skulle göra det när du blev 18.
Men du var inte kvar då och jag tänkte att det kanske var bättre.
Du skulle kanske klara dig bättre ensam där ute om du inte visste.
- Att jag är en utomjording? - Sam...
Jag ville bara ge dig ett normalt liv.
Det är overkligt.
Jag fattar knappt att han är här.
- Men skägget är tveksamt. - Jag tycker om det.
- Jag är mycket glad för din skull. - Ja.
Ja...
Han har varit lite...
...lite frånvarande. Jag vet inte.
Du vet inte vad han har gått igenom. Ge honom lite tid.
Jag såg er förra året.
Jag har aldrig sett dig lyckligare.
Han skulle aldrig göra dig illa.
Mrs Queller kommer hit.
- Hur länge då? - Jag vet inte. Du avskyr hennes mat.
Jag lämnar därför pengar till hämtmat.
- Vart ska du? - Jag vet inte exakt.
Du...
Du behöver inte oroa dig.
Allt är bra.
Förlåt att jag skrek åt dig.
Jag har fått veta nåt om mig själv, och det är nåt mycket bra.
Det kommer att ge många svar, men jag måste resa för att få dem.
- Jag kan följa med dig. - Jag önskar att du kunde det.
Jag måste göra det här själv.
Håll mig i handen.
- Känner du det? - Din puls.
Det är du. Du är mitt hjärta.
Litar du på mig?
Det händer nåt underbart.
- Lova att berätta när du kommer hem. - Det lovar jag.
- Jag älskar dig så mycket. - Och jag älskar dig.
Nu när vi vet att Mon-El var på skeppet kan du gå ut med din pappa.
Vi måste få reda på mer. Det är fem andra passagerare ombord.
- De sover bokstavligt talat. - Skeppet är säkrat.
Vi undersöker ursprunget och bevakar om nån vaknar. Jag hör av mig direkt.
Ja, låt oss ta hand om det.
Med oss menar jag Alex. Jag bör inte ha ansvar för nånting.
Var med din pappa.
Är det här bruna vattnet en populär dryck på jorden?
Främst på morgonen.
Ja, jag förstår vad som lockar med k'aff'e.
Det uttalas "kaffe".
Det är bara en kort promenad. Du kan gå hit när du vill.
Vad är det där?
- En duell mellan intellekt? - Det är schack.
Ett gammalt strategiskt spel.
Då är det som ok'rock'tock.
Vi borde spela det nån gång.
Jag har inte mycket tid. Men du borde gå hit och lära dig spela schack.
Om du vill tillbaka till DEO går vi.
Nej, vi kan stanna kvar ute.
Du har varit fånge i 300 år. Du ska inte känna dig som en här.
Jag vet att jag inte är fånge på DEO. Du är det.
Du har tittat på dina manicker 43 gånger sen vi kom hit.
Din kropp är här, men din hjärna är fast i ditt arbete.
Du bor där och har dina vänner där. Du har inget utanför.
Du har varit här i tre veckor, jag i 300 år.
Jag vet lite mer om den här världen.
Tack för visningen. Jag återvänder om jag vill ha mer brunt vatten.
- Far... - Du har fullgjort uppdraget.
Nu vill jag tillbaka till mitt rum.
Du ska inte vara här inne.
Jag förstår inte.
Jag vill hellre fria än fälla, men du överföll två agenter.
Var...? Blev du förvirrad av hypersömnen?
Var det därför du smet från sjukan och var nära att döda två?
Jag var inte nära att döda nån.
- Är det inte du? - Det är jag.
Få mig att tro det då, snälla du.
Vet du att jag inte sover längre?
Jag ligger och stirrar i taket. Om jag blundar, drömmer jag om din död.
Jag ser dig försvinna ut i den mörka rymden för evigt.
Det här var det enda jag önskade.
Det här. När jag såg dig på det där skeppet-
-kände jag hopp igen.
Jag kunde ta på dig, se på dig, höra dig och vara med dig.
Slutligen.
Men...
...du är annorlunda. Jag...
Har du inget att säga?
- Inget? - Förlåt.
Det är mitt fel som har ett mänskligt hjärta.
Vad gör du, Sam?
Du ser annorlunda ut.
- Hur är det med dig? - Bra. Bättre än med Kara.
Du sa inget till henne så jag antar att du inte säger nåt till mig.
Ändå står jag här.
Jag tänkte göra ett försök.
Jag vet att det är nåt.
Det där rymdskeppet...
- Det är inget vanligt skepp, va? - Du förstår inte. Det är annorlunda.
- Hur då annorlunda? - Det är bara annorlunda. Okej?
Jag har mycket att förklara. Jag medger det.
Jag är ledsen, men jag behöver dig som en vän, Winn.
Du måste tro mig.
Hjälp mig tillbaka till skeppet.
Folk blir skadade annars.
Kara blir skadad.
Snälla...
- Kom igen... - Jag tror att den fungerar.
Vätskenivåerna är bra. Energin?
- Är det här är säkert? - Tarianpumpen krånglar.
- Jag vet inte vad det betyder. - Återställ första kretsen.
Winn... är du oskadd?
Det är bra med honom. Jag fick honom att hjälpa mig.
- Du kidnappade honom. - Nej, vi vill bara ditt bästa.
Vem av er avgör vad som är bäst för mig?
Bra. Jag tar med er till DEO.
- Jag kan inte låta dig... - Ur vägen!
Mitt halsband...
Varför skulle ni komma ner hit?
- Du hade dött annars. - Jag är inte ditt problem längre.
Hur kan du ha förändrats så mycket på bara sju månader?
Det är sju år!
Det har gått sju månader för dig, men sju år för mig-
-sen jag klev i kapseln.
När jag lämnade jorden åkte jag in i nåt maskhål.
Det tog mig till framtiden.
Jag har levt på jorden på 3000-talet de senaste sju åren.
- Det förklarar blyallergin. - L-Corp har ett botemedel om 400 år.
Så du bara...?
Glömde du bara mig?
Varför har du halsbandet kvar?
Nej!
- Vad är det? - Kamrarna får ingen energi.
- Betyder det att de vaknar? - Nej, de dör!
Jag kan leda över energi till alla utom...
Vad är det?
Hon drunknar.
Jag kan inte. Det är vitt dvärgglas.
Imra?
Hon är okej. Hon andas.
- Nåt nytt? - Tillståndet är stabilt.
Vi analyserar den genetiska samman- sättningen. Kan du säga nåt om henne?
Hon kommer från Titan.
Hon kan ha varit utan det livsuppehållande längre än vi tror.
- Vem är hon? - Hon heter Imra.
- Winn, säger du till om nåt händer? - Självklart.
- Han kommer från framtiden. - Ja, det hade jag inte väntat mig.
Vad är de här tomma rummen till för?
Det... är inte mycket...
...men...
Det är en lägenhet att bo i.
Jag trodde inte att jag skulle få se dig mer, far.
Inte efter invasionen.
Jag har blivit så van vid att leva ensam här på jorden.
Arbete har alltid fått mig att känna mig produktiv och till nytta.
Men du har rätt.
Jag har isolerat mig genom arbetet.
När jag var liten lärde du mig att alltid se det vackra.
Jag har mist det genom åren.
Inget är förlorat för gott.
Det här är inte Mars, men det finns mycket vackert på den här planeten.
Det gör det.
- Jag är här för dig nu. - Jag vet det.
Det är därför vi är här.
I den här lägenheten?
Jag tänkte att den kunde passa bättre än DEO-
-för oss båda.
- Ska du flytta hit också? - Vi kan göra det här till vårt hem.
Om du vill det.
Det skulle jag tycka väldigt mycket om.
Jag är ledsen...
...över allt det här.
Jag trodde inte att jag skulle få se dig igen.
Jag måste leva vidare.
- Du behöll halsbandet. - Självklart.
Det var en påminnelse om allt du lärde mig och gjorde för mig.
- En påminnelse om dig. - Det betyder mycket.
Du ska veta att oavsett sekel, universum eller värld jag lever i-
-så glömmer jag aldrig dig.
Aldrig.
- Det var fel att inte säga sanningen. - Hemligheter gör ondare.
Ja, jag borde ha vetat bättre.
Du har aldrig behövt mitt beskydd.
Bara den gången vi åt revbensspjäll-
- och du började inhalera dem, om jag inte minns fel.
Man fick äta så mycket man ville på begränsad tid.
Jag var tvungen.
Det ligger nåt i det.
Det är första gången du har lett sen du kom tillbaka.
Jag har inte hunnit säga det, men...
- Det är skönt att träffa dig. - Ja.
Det är nåt jag måste berätta.
Mon-El?
Imra...
- Vi trodde att livsuppehållningen... - Jag mår bra.
Jag är trött, men mår bra.
Imra... det här är Kara Danvers - Supergirl.
Jag tror inte att det är sant.
Kara, det här är Imra Ardeen...
...min fru.
Du har kommit.
Jag antar att du har frågor. Jag har svar.
Jag har sett dig...
...i mina drömmar.
- Vad är du? - Vetenskap. Magi. Information.
Din vän.
Vad är det här för ställe?
Det här är din helgedom, en bit av din värld: Den döda planeten Krypton.
Herregud... Ruby hade rätt.
Hon trodde att jag hade krafter.
Jag har tyckt att jag är annorlunda. Jag trodde att det var adoptionen.
Det var det inte.
- Jag är som Supergirl. - Du är mycket mer än så.
- Vem är jag? - Resultatet av arbete i sekler.
En varelse gjord med ett enda syfte: Att skipa rättvisa.
Jag är en hjälte.
De kommer inte att kalla dig hjälte.
De kallar dig "världsmördare". De lyckas inte begränsa din styrka.
Du ska inte visa nån nåd. Din rättvisa ska utplåna människovärlden.
Nej, jag är ingen... världsmördare.
Jag är ingen världsmördare. Jag har ett liv. Jag...
Jag är god. Jag har en dotter.
Din avkomma var ett olyckligt misstag.
Dina krafter skulle visa sig i vuxen ålder. Hon försenade ditt öde.
- Hon är inget misstag. - Du glömmer henne fort.
Du glömmer dödliga tecken.
Nej, det här kan inte vara rätt.
Det är dags för dig att träda fram.
Det är dags för dig att härska.
Översättning: Hans Sjölund www.sdimedia.com