Detta har hänt...
Om jag hade hanterat Lena annorlunda så skulle nog allt förändras.
Det kan man inte veta.
Jag förstår inte. Är det här din stalker från femte dimensionen?
- Nej, jag vet inte vem det är. - Jag är Mister Mxyzptlk.
Lika säkert som att Kara Danvers är Su...
In med dig!
Tackar. Jag får inte komma in utan inbjudan.
- Vem är du och vad vill du? - Jag är din själsfrände.
- Jag heter Mxyzptlk och älskar dig. - Okej. Om du...
- Lägg av. - Varför ser du ut så här?
Jag tog bara den andra formen för att imponera på dig.
Men du kom på mig.
Säger du ditt namn baklänges så återvänder du till femte dimensionen.
Jag saknar det där håret. Nu kan jag inte använda mina krafter-
- förutom när jag hjälper alla jag har förorättat.
Så synd om dig.
En tragedi av Shakespearianska mått. Men, goda nyheter...
- Du är den sista. - Vad skulle jag behöva hjälp med?
Jag dödade min bror för din skull! Förstår du inte vad du har gjort?!
Din bästa vän tror att hon är din fiende, och det är ditt fel.
Du höll sanningen från henne. Hon fick höra den av Lex.
- Hon är kapabel till vad som helst. - Vart vill du komma?
Det jag vill komma till är det här...
Försiktigt.
Jag erbjuder dig en andra chans. Jag kan skicka dig bakåt i tiden.
Vill du inte berätta för Lena att du är Supergirl på ditt eget vis?
Vill du inte se hur världen skulle se ut...
om du fick bestämma händelseförloppet?
Har du inte lidit tillräckligt?
Jag förstår om du inte litar på mig. Vad sägs om det här?
Enligt lagen måste jag ge dig en inspelning-
- av när jag säger mitt namn baklänges om du behöver bannlysa...
Kltpzyxm.
Jag är ingen skurk. Du skulle inte ha behandlat mig som en.
Hej, tjejer.
Vad händer?
- Du tänker väl inte göra det? - Tänk om jag kan ändra på nåt.
Om Lena får höra sanningen från mig så kanske hon reagerar annorlunda.
Ändra på historien för att rädda er vänskap?
Jag gör det för att rädda historien.
Lex och Lena planerar nåt hemskt men vi vet inte vad det är.
- Vem vet om jag kan stoppa henne? - Kan du verkligen lita på Mxy?
Nej. Men bandspelaren fungerade.
Jag kan använda den för att bli av med honom.
Om du tror att du kan stoppa Lena innan hon gör illa nån...
så borde du göra det.
Hur gör jag?
Skönt att du ångrade dig. Jag tjuvlyssnar fortfarande.
Först måste du lova att om nåt går fel så gör du allt normalt igen.
Jag är så illa tvungen.
Ta inte illa upp, men det är bäst att vi får göra det här själva.
- Har ni några planer? - Inte direkt.
- Vart tog de vägen? - De är i sitt fantasiland.
- Magirelger! - Kom igen, Danvers!
- Hur går det till? - Jag visar relevanta delar ur livet.
Du säger åt mig att stanna och åker tillbaka för att ändra på nåt.
När du har prata med Lena så ser vi var som händer.
Om du är nöjd med dominoeffekten...
så knäpper jag med fingrarna och gör det till din verklighet.
Tre års vänskap. När gick det snett?
Tja...
När Lena sa att hon visste att jag var Supergirl så var hon rasande.
Jag hade gjort henne till åtlöje. Hon var förödmjukad.
Vi letar tillfället då du fick din vän att känna sig som en idiot.
- I korta drag. - Vi har gott om pinsamheter.
- På med bältet så landar jag planet. - Visst, det här är bra.
- Kara! - Jag hatar att flyga.
- Det här är hemskt. Jag är hemsk. - Du är hemsk.
Jag håller bara med. Jag skulle aldrig säga så.
- Vi tar innan Mercy attackerar. - Precis här? Säkert?
Förstör inget.
Jag litar ändå inte på politiker. Det går inte att lita på dem.
Bli inte chockad. Du vet hur cynisk jag kan vara.
Är allt som det ska?
Du borde inte behöva vara cynisk. Du är god och rättfärdig.
Det sorgliga är att världen har gjort dig cynisk.
Du har blivit sviken så många gånger av din mamma och din bror.
- Och nu av mig. - Vad pratar du om?
Jag är inte den du tror att jag är.
Jag är Supergirl.
Jag ville inte förråda dig. Jag fann inget sätt att berätta.
Stanna här så tar jag hand om det.
Lena?
- Vart tog hon vägen? - Allting förändrades nu.
Vi måste hinna ikapp. Där är hon.
Åkte hon till Metropolis? Hon åkte för att träffa Sam.
- Så Kara är Supergirl? - Jag blir yr av blotta tanken.
När du var Reign så tillverkade jag kryptonit för att stoppa dig.
Supergirl var så hemsk mot mig.
Men Kara var snäll och stöttande.
Jag börjar undra vem som är den äkta Kara.
Om Kara såg mig som en skurk...
så kanske jag är det ändå.
Nej, Lena. Hur kan du tro det?
Du tillverkade kryptonit för att stoppa Reign och rädda mig.
Du var aldrig skurken. Du har alltid varit hjälten.
Tack. Jag behövde få höra det.
Lena i den här tidslinjen kanske aldrig förlåter mig.
Men om Sam håller henne från brottets bana, så kan jag leva med det.
- Men det kan du inte. - Vad menar du?
Det är kvällen då Agent Liberty förgiftade luften med kryptonit.
- Vi borde nog stänga av. - Nej, Lena räddade mig första gången.
- Hon kommer att rädda mig igen. - Hon vill, men hinner inte göra det.
Hej, Kara. Ledsen att jag missade Thanksgiving.
Vi är vilse utan dig.
Jag är så vilse utan dig.
Glad Thanksgiving i efterskott.
Stäng av! Jag orkar inte se mer.
- Det var fruktansvärt. - Och du vill ju inte vara död.
Jag måste backa ännu längre.
Nu vet jag.
Mina dubbla identiteter fick Lena att se mig som skenhelig.
När skedde det här kryptonitstinna mötet på tu man hand?
Det var strax efter att vi fick veta allt om Lena och Reign.
- Worldkillers är på väg. - Spola framåt.
Du får aldrig tillverka kryptonit igen.
- Du har verkligen gudskomplex. - Där.
Jag vill undvika det här bråket. Backa mer.
Ta reda på om det finns nån kryptonit kvar.
Du ber mig att svika nån jag verkligen tycker om.
Det var dumt gjort. Det var tidigare. Vi måste backa längre.
Min vän kom till mig. Hon var rädd. Jag var tvungen att göra nåt.
Var helt ärlig. Har du mer kryptonit?
Det var här Lena tappade förtroendet för Supergirl. Jag berättar allt där.
- Stråla upp mig, Mxy. - Har du ingen egen replik?
Vi får jobba på det.
Girl power. Nej...
Min vän kom till mig. Jag var tvungen att göra nåt.
Du känner att du vill hjälpa oavsett vad världen tycker.
Jag förstår den känslan.
Du sa till mig att Kara Danvers var din hjälte.
Inte till dig. Jag sa det till...
Det är jag, Lena. Jag har alltid varit Kara.
- Hur kunde du? - Jag borde ha berättat tidigare.
Jag fick veta att min vän Sam var en mordlysten kryptonier.
Jag genomled det ensam och utsatte mig för fara i veckor-
- för jag trodde att jag var den enda som kunde rädda henne.
Jag kunde ha fått din hjälp, om du hade berättat sanningen tidigare.
Då hade jag sluppit göra det ensam.
Förlåt. Jag trodde att jag skyddade dig.
Nu kan vi gå vidare som partners.
Skulle jag vilja vara din partner efter det här?
Du har bara bevisat att det inte går att lita på dig.
Åh nej.
Jag glömde att Worldkillers orsakade solförmörkelse den dagen.
Du gömde även kryptonitbomben.
Vi kan inte lita på ditt minne när det gäller viktiga detaljer.
- Vi får testa nåt annat. - Nej, visa hur det går.
I vår värld hjälpte Lena mig och DEO att bekämpa Worldkillers.
- Hon kommer att hjälpa oss. - Här är världen då hon inte gör det.
Va?! Herregud, nej.
Om Lena inte hjälper oss...
- Vänta. Du hoppar över för mycket. - Det är bara exposition.
Var det Mon-El? Så han åkte inte till framtiden?
Om vi inte besegrar Pestilence, så följer han med till Sams mammas hus.
Kan du knäppa in mig? Jag vill veta vad han tycker.
Jag förstod aldrig vad du såg i honom.
- Du måste härifrån. - Jag lämnar inte min dotter.
- Jag tänker inte svika henne igen. - Kan du gömma dig nånstans?
Vi har ett skyddsrum. Jag väntar där.
- Vi borde inta försvarsställningar. - Vänta. Jag vill fråga dig om råd.
- Lena vet att jag är Supergirl. - Oj. Hur tog hon det?
Inte bra, och jag förstår henne. Jag ska vara hennes bästa vän-
- men jag ljög och svek henne som alla andra i hennes liv.
Både Lena och jag har blivit förrådda av våra familjer.
När nån man älskar sviker en så känner man sig sårbar.
Men våra familjer förrådde alla av egennyttiga skäl.
De ville utnyttja henne. Du ljög för att skydda henne.
För att hon är din vän.
Lena är sårad just nu men när hon väl inser det...
- så förlåter hon dig. - Hoppas du har rätt.
Men jag kommer nog aldrig att förlåta mig själv.
Du vet väl att man får begå misstag?
Trots alla mina misstag så har du alltid förlåtit mig.
Du förtjänar samma barmhärtighet som du visar alla andra.
Reign kommer snart. Vi måste vara beredda.
Har du saknat mig?
Sam! Det här är inte du.
Jag vet att du finns där inne.
- Nej. - Trodde du att du kunde stoppa mig?
Du kan inte ens skydda den här patetiska människan.
Men jag kan. Jag använde den här för att förvisa Reign.
Kom tillbaka, Sam!
Jag dödar er allihop!
Det gör du inte.
Sam!
Lena? Vad hände?
Ingen fara. Du klarar dig. Jag är hemskt ledsen.
Du gjorde det! Du räddade Sam.
Och jag gjorde det utan kryptonit.
Nej!
Dåre! Jag är en Worldkiller och kan inte stoppas.
Nej!
Sam! Nej, Sam!
Snälla, kom tillbaka till mig.
Alla är döda, Mxy. Ta mig härifrån.
Lena var arg för att jag aldrig avslöjade min identitet för henne.
Det betyder att vi måste ta det från början.
- Datum och tid, så ordnar jag det. - Jag måste tänka.
Den buffrar. Det händer ibland med interdimensionellt Wi-Fi.
Men det spelar ingen roll. Jag har hela er vänskap på BetaMyx.
När blev ni två vänner?
- När Lena kom till National City. - Ni har haft många äventyr.
- Säg Lena. Kul att ses, ms Danvers. - Jag säger ju Lena.
- Nånting? - För tidigt.
Jag skrev en dräpande artikel om er apparat.
Vi närmar oss. Här.
Ge mig inte det här med nån felaktig uppfattning av vänskap.
Det var innan vi blev vänner. Hon säger snart...
"Jag vill inte skaffa vänner." Hon släppte inte in nån på livet-
- och mitt misstag var att vara likadan.
Den här gången gör jag det enda rätta.
Hej då.
Jag vill inte skaffa vänner.
- Jag vill visa dig nåt. - Jag är väldigt upptagen.
Det är du.
Kara Danvers är Supergirl. Hur kunde jag luras av glasögonen?
Många blir det.
Det är uppenbart att mina utomjordiska sensorer inte funkar.
- Är du inte arg? - Nej, det är ju fantastiskt.
Varför litar du på mig? Du känner mig knappt.
Jag vet att du helst av allt vill göra gott.
Du har svårt för att lita på andra men ska veta att jag litar på dig.
Min kusin och din bror gjorde fel.
Tänk vad vi kan åstadkomma som en Luthor och en superhjälte.
Som partners kan vi förändra världen.
Bara några månader senare hade Supergirl och Lena Luthor-
- redan rensat upp i National City och verkade vara ostoppbara.
Och trendiga, sen Lena övertalade Supergirl att klippa av lockarna-
-och gav henne en ny dräkt.
Nästa motståndare var Lillian Luthor och slagfältet var i rättssalen.
Känslor. Drama. Kommer de att framhärda?
Kan du vara lite allvarlig?
Varje fest behöver en pajare så därför bjöd vi in Kara.
Ska vi ta det roliga ur allt så gör vi det ordentligt.
- Vad är Supergirls verkliga namn? - Det är inte relevant.
Medborgare har rätt att veta vad polisen som griper dem heter.
Om Supergirl ska leka rättskipare så borde vi få veta hennes namn med.
- Jag vägrar svara. - Känsliga vittnesmål i rätten i dag.
Blir de underminerade när Lena Luthor vägrar avslöja Supergirls identitet?
Inget så trivialt som lagen-
- kan stå i vägen för Supergirls och Lena Luthors gudomliga insatser.
Jag trodde att den verkliga kraften var kryptoniern som gick bland oss-
- men den kan inte mäta sig med kraften av-
- en kryptonier i samarbete med en Luthor.
Helt otroligt.
Förra gången misstänktes Lena men inte med Supergirl som partner.
Lena får trovärdigheten hon aldrig tidigare har haft.
Det här är tidslinjen då jag inte sårar Lena.
Och världen ser henne som en hjälte.
- Jag donerar gärna pengar. - Miss Luthor.
- Är det där Lockwood? - Ni kände min pappa Pete Lockwood.
Du är Ben. Vi köpte stål av hans fabrik innan han la ner den.
Han gjorde om den till en kyrka.
Raokulten. Jag beklagar.
- Om Supergirl och jag kan hjälpa... - Det kan ni inte.
Han är död. Min pappa, min fru och min son George hoppade från ett tak-
- för att de trodde att hon skulle rädda dem.
Det gjorde hon inte.
Jag beklagar, Ben. Om jag kan göra nåt...
Ni kan berätta vem Supergirl är.
Hon leker Gud men gömmer sig som människa.
Om folk får veta vem hon är-
- och att hon köper kaffe, åker buss och har ett jobb som alla andra-
-så skulle de sluta dyrka henne.
Jag måste få veta vem hon är.
Och ni ska berätta det för mig.
Det kan du glömma.
Allt kultrelaterat får du ta med Coville.
Det har jag redan gjort.
Hejsan!
Thomas Coville vill att ni ska tro att National Citys kryptonier-
- är värd att dyrka och dö för. Är Supergirl en gud?
Det är jag inte så säker på.
När hon går hem om kvällarna så lever hon ett hemligt liv som människa.
Fram till i dag.
I dag ska Supergirl avslöja sin identitet för världen.
- Annars dör Coville och ms Luthor. - Snälla, låt bli!
Supergirl, en timme syre och nedräkningen börjar nu.
Vad tänker du göra? Nej, avslöja inget. Det här är kul.
- Vi kan inte spåra signalen. - Han borde inte kunna undkomma oss.
- Han har mäktiga vänner. - Då hittar vi henne aldrig.
Stanna här.
Varje morgon jag vaknar fruktar jag den här situationen.
Då mitt liv som Supergirl leder till att nån nära blir dödad.
Jag måste förtrycka rädslan för att ta mig ur sängen.
Nu händer det. Jag står inför min största fasa.
Jag måste rädda Lena. Men om jag avslöjar vem jag är-
- så hamnar alla andra i fara. Alex, J'onn, James och du.
- Tänk om ni råkar illa ut. - Oroa dig inte. Vi klarar oss.
Lena behöver din hjälp just nu. Vi tar hand om oss själva.
Du har lärt oss hur man gör.
Vi står utanför stadshuset där Supergirl snart anländer-
- för att avslöja sin mänskliga identitet för världen.
- Ursäkta. - Du är stark.
Hejsan.
Jag heter Kara Danvers.
Några kanske vet att jag är journalist på CatCo Worldwide Media.
Jag är även Kara Zor-El från Krypton.
Jag är Supergirl.
Bra jobbat!
Vi dödar väl gisslan ändå?
Nej, vi håller vad vi lovade. Skicka koordinaterna.
Är ni oskadda?
Andas.
Det kanske var dags för världen att få veta.
Jag har varit rädd för att avslöja min identitet, men det räddade Lena.
Det här kanske är tidslinjen jag borde välja.
Jag förstår hur du tänker men vi borde ändå se slutet.
Vad händer?
När Supergirl avslöjade sin identitet kunde Agent Liberty-
- attackera alla hennes vänner, inklusive Cat Grant.
- Det fanns inga överlevare. - Sluta. Jag vill inte se mer.
Snälla, stäng av.
Det spelar ingen roll när Lena får veta. Det blir bara sämre.
Jag har varit för rädd för att medge det för mig själv.
Det vore nog bäst för Lena om vi aldrig blev vänner.
- Är det världen du vill se? - Nej.
Men visa den ändå.
Vad har hänt?
- Var är vi? - Där din våning brukade vara.
Nej, tack. Jag behöver inte se mer. Kan du knäppa oss härifrån?
Så gärna.
Vad händer?
Jag känner inte femte dimensionen. Utan mina krafter...
Är vi fast här?
- Vi borde sticka. - Tycker du?
Medborgare, ni bryter mot utegångsförbudet enligt Luthors lag.
Den här världen suger!
Du skulle bara veta.
Kolla vem jag hittade.
- Tur att du är här. - Vem är det här?
- Min vän Mxyzptlk. - Mxyzptlk?
Tror du inte att jag känner igen dig?
- Han försökte gifta sig med Kara. - Han har bättrat sig och hjälper mig.
Nej, Mon-El har rätt.
Det var uselt av mig att uppvakta en kvinna som inte visade nåt intresse.
Jag missförstod situationen och tänker sköta mig.
Det är jobbigt att vara imp. Jag anstränger mig från och med nu.
Kan vi lägga det förflutna bakom oss?
- Kom igen. Okej, du vinner. - Vi behöver all hjälp vi får.
Inget är som det verkar och jag lovar att berätta mer.
Kan nån förklara vad som har hänt?
National Citys invånare. Terroristen Supergirl är på fri fot-
- med en dimensionsvarelse med massförstörelsekraft.
H.O.P.E.-robotar skyddar staden. Anmäl all misstänkt verksamhet.
Mitt mål är som alltid att skydda er från alla sorters faror.
När Lena kom till National City för att ta över L-Corp-
- så försökte Lex döda henne men misslyckades.
- Hon skadades svårt av attacken. - Och försvann i två år.
När hon kom tillbaka sa alla att hon var annorlunda.
Traumat och ensamheten drev henne till vansinne.
Hon hämnades på Lex och dödade honom. Halva National City strök med.
Nu regerar hon med järnhand med Reign som ordningshållare.
Hon fångade Brainy och hjärntvättade honom.
Han erfar inga känslor och gör allt Lena ber honom om.
Det här var ett hemskt misstag. Jag rår för att världen blev så här.
Men okej. Vi kan fixa det här.
Jag behöver mina krafter men de har försvunnit.
Lena använder femte dimensionens energi för att driva sina robotar.
Det är därför du inte kommer åt den.
Jag jobbade på L-Corp i två år.
Vi grep en skurk med en hatt som innehöll vad som helst.
Min fyllekompis. Den är proppfull med magi från femte dimensionen.
- Så om du får hatten... - så får jag det här att försvinna.
Överlämna impen eller dö!
- Hitta hatten! - Vi stoppar henne!
- Jag visar vägen. - Jag täcker er.
Brainy? Det är jag.
Det är Nia. Du behöver inte göra så här.
Jag vet att jag inte behöver.
Men jag kommer nog att njuta av det.
Flyg till Lena. Jag tar Reign.
Lena? Det är jag.
Det är Supergirl.
Det är Kara.
Vem är Kara?
Bara en vän.
Du känner egentligen inte mig.
Men vi vill samma sak. Inte orsaka nån skada.
Skulle Supergirl vilja ha en värld där ingen skadas?
Var höll du hus när min bror sprängde min helikopter?
När min mor släpade min kropp till ett laboratorium-
-och började experimentera på mig?
Var höll du hus när den här världen höll på att rämna?
Jag är ledsen att jag inte kunde hjälpa.
Det är jag med.
Jag känner hatten i det här rummet.
- J'onn behöver vår hjälp. - Nej, han behöver det här.
Dags att möta rättvisan, Manhunter.
J'onn!
Gör det, Dreamer!
Du vet ingenting om smärta. Men det gör jag.
Jag kan få dig att känna som jag.
Jag slåss inte mot dig, Lena.
Då dör du skrikandes.
Hittade den!
Vi är hemma.
Jösses. Det var den mest emotionellt påfrestande upplevelsen i mitt liv.
- Och jag en del att jämföra med. - Det är inte över förrän det är över.
Vi måste bestämma när du ska åka tillbaka och berätta allt för Lena.
- Redo för en till resa? - Nej, absolut inte.
Jag inser att det inte spelar nån roll när Lena får veta.
Det kommer alltid att innebära enorma konsekvenser.
Kan jag inte ändra på mina misstag så får jag leva med dem.
Jösses... Okej.
Det blev inte som du hade tänkt dig men du har ändå hjälpt mig, Mxy.
Du befriade mig från mina skuldkänslor.
Du är fri. Använd din magi till vad som helst.
Jag vill bara säga att innan jag träffade dig så var jag rätt ensam.
Smärtan gjorde att jag tvingade mig på andra.
Men när jag fick rädda världen med dig i dag...
så kände jag mig omtyckt för den jag är, och som att jag hade vänner.
Det du säger är sant, Kara.
Magi kan inte framtvingas. Man måste hitta den.
Jag är stolt över dig, Mxy. Tack för allt.
Ingen orsak.
Ursäkta, men jag ska till Mardi Gras på 80-talet.
1780-talet.
Då Lena beslutar att hjälpa Lex
Jag tror jag vet.
Du tänker återigen säga att jag borde förlåta dig.
Eller be mig att inte hjälpa min bror.
Inte den här gången. Jag höll min identitet hemlig för länge-
- men jag kan inte ändra på det förflutna.
Du väljer själv om du förlåter mig.
Precis som du själv väljer att hjälpa Lex.
Jag tänker inte klandra mig själv för dina dåliga beslut.
Så vad gör du här?
Från och med nu bär du ansvaret för allting du väljer att göra.
Om du förlåter mig så finns jag här men om du tänker hjälpa Lex-
- och går vidare med vad ni än har för planer-
- så gör jag allt i min makt för att stoppa er.
Precis som jag gör med alla skurkar.
- Det är makalöst mycket mat. - En avskedsgåva från Mxy.
Då borde Mxy hälsa på oftare.
Uppfinningar från femte dimensionen lär ge goda insikter.
Det stämmer faktiskt.
När jag såg alla alternativa verkligheter så insåg jag-
- att tvivel aldrig för nåt gott med sig.
Om jag begår ett misstag så måste jag gå vidare.
- Vad ler du åt? - Er så klart.
Ni har varit med mig ända sen jag blev Supergirl.
I mina bästa stunder och särskilt i mina värsta stunder.
- Ni betyder allt för mig. - Detsamma.
- El Mayarah. - Starkare tillsammans.
Text: Magnus Öberg www.sdimedia.com