Detta har hänt...
Häxorna från Krypton skapade Reign för att göra jorden till Krypton.
Leviathan kommer.
Du kan gå, Margo.
- Våra världar slogs samman. - National City är på en ny jord nu.
- Lex Luthor har Ödesboken. - Boken borde nog skrivas om.
Lex är en av de goda och äger det här stället.
Vi lever i en högteknologisk värld.
Men under människans utveckling uppstår nya faror.
Vi har skyddat USA i det fördolda men nu vet ni att vi slåss för er.
Hopp, hjälp och medkänsla för alla.
- Det är vårt motto på DEO. - Ring oss vid övernaturliga behov.
Usch, jag kräks!
Jag struntar i vilken värld det är. Hur kunde jag göra den reklamen?
- Du och Lex hjälptes åt här. - Sluta! Det vore min mardröm.
Jag visste ingenting. Tur att J'onn återställde alla mina minnen.
Tänk om han kunde göra det åt alla.
Att återställa världens kollektiva minnen -
- innebär så stora förändringar att allas huvuden skulle explodera.
Äckligt.
DEO är Hellmouth nu. Har CatCo förändrats?
Fortfarande en tabloid. Men alla älskar Lex Luthor nu.
Han ska få nåt pris och jag måste skriva om det.
- Till och med William gillar Lex. - Var inte för hård mot honom.
De enda som minns nåt är Brainy, Nia och Kelly.
Och hjältarna som stred under krisen vilket får mitt blod att koka.
Familjen Luthor är ett eget släkte.
Apropå det så måste jag prata med Lena.
På den här jorden var Lena och Supergirl partners.
Hon försöker inte hjärntvätta planeten och hatar dig inte -
- så hennes minnesförlust kanske är nåt bra.
Jag vill gärna börja om från början med henne.
Hon måste få veta sanningen. Jag vill inte göra fel igen.
Hejsan, sömntuta. Jag har stekt ägg till dig.
Metholhexital-baksmällor är jobbiga. Du är säkert vrålhungrig.
Det här är inte verkligt. Du är död.
- Så du minns allt nu? - Självklart! Jag dödade dig.
Det stämmer, men det är i det förflutna.
Jag är tillbaka och jag förlåter dig.
- Vad är det frågan om? - Det skedde en smärre kris.
Antimateriavågen. Alex och jag jobbade ihop.
Men vågen nådde oss ändå.
Miljarder dog och multiversum kollapsade på ett intressant sätt.
En mäktig person återupplivade mig för att hjälpa.
Men jag gick inte med på det om inte du också klarade dig.
Med sinnet intakt.
Satte du multiversum på spel för att få som du ville?
Här jobbar vi på Luthor Corp och DEO för att skapa en bättre värld.
- Så det här är helvetet? - Nej, en ny verklighet.
I världens ögon är vi miljardärer och filantroper. Perfekt täckmantel.
- Jag vill inte veta av dig. - Du vill säkert satsa på Non Nocere.
Att sprida Q-vågor med Myriad var rätt smart.
Men när du stal den av kryptoniern så var hela projektet dödsdömt.
Kara Danvers är inte på din sida. Hon kommer alltid att stoppa dig.
- Men du vill vara min vän? - Världen är vår nu.
Du behöver varken nån robot eller några vänner.
Du behöver en partner. Tänk vad vi skulle kunna åstadkomma.
- Vill du inte försöka? - Tror du att det är din värld nu?
Du var Leviathans marionett tidigare. Varför vore det annorlunda nu?
Vad fan är Leviathan?
Jag anstränger mig för att kalibrera mina känslor utifrån mitt agerande.
Därav... Vår favorit-frukost-smoothie.
Trots mina kroppsliga drifter har jag bara beställt två.
Min goda dam, jag har beställt i namnet Barney Pfief.
Halt!
- Kära nån... - Vad ska det här betyda?
- Betyda? - Vem är du?
Brainiac-5. Men ni, min gode man, är en lurendrejare.
Vad är ditt knep? Kanske en bildförvrängare?
Det är ni som låtsas! Är ni marsian? Durlan? Är ert ansikte av lera?
Släpp mig, charlatan! Jag tänker förhöra er på DEO.
- Jag tänker förhöra er på DEO! - Det var det fräckaste!
- Envarsgripande! - Envarsgripande!
- Jag har letat efter dig. - Här är jag.
Jag har nåt jag vill berätta.
Jag vet att du tycker att Lex är en god människa.
- Jag vet redan. - Vad är det du vet?
Krisen. Vad Lex gjorde. Var du gjorde.
- Lex... - Vad hade du tänkt göra?
Berätta allt på ett osjälviskt sätt hur du förrådde mig?
- Och att jag skulle förlåta dig? - Jag sårade dig, det vet jag.
Jag tänker aldrig göra om det. Jag vet att du vill göra gott.
Tänk hur många vi kan hjälpa tillsammans.
Lustigt. Lex sa precis samma sak.
Vill han att du ska hjälpa honom?
Du överväger väl inte att göra det?
Snälla, var försiktig.
- Byråchef Danvers! - Vad är det frågan om?
- Helt rätt fråga. - Det måste finnas en förklaring.
- Vi får en om du erkänner! - Jag lär få ångra den här frågan.
- Vem av er är min Brainy? - Hur kan du fråga det?
Förbered förhörsrummet!
- Och vem fan är du? - Byråchef Brainiac-5 från DEO.
Jag är DEO: s byråchef.
Varför skriker ni?!
Det här är inte sant.
Ni är i stor fara!
Låt honom inte öppna flaskan!
- Så nån dödade honom? - Och de andra kan stå på tur.
- Oj! Du skojade inte. - Nej.
DNA ljuger inte, så ni är allihop Brainiac-5.
- Det är som krabborna på H'lven. - Hemsk upplevelse.
Han verkar ha dödats av nåt sorts biosyntetiskt virus.
- Antilivsekvationen. - Ett teknoorganiskt gift.
- Det sprids via Big Brain. - Det är jävligt läskigt!
- Jag känner inte till det. - Och du ska vara er äkta Brainiac?
- Han är vår. - Då är inte det här vår värld.
- Ni måste komma från ett... - Dimensionellt maskhål.
- Maskhål... ja. - Ledsen, det skedde en kris.
Vi måste hitta nexuspunkten för att få veta hur vi hamnade här -
- varför vår döda kamrat varnade oss och vilken flaska vi inte får öppna -
- för att sen återvända till våra egna jordar.
Det går inte, för multiversum dog.
Brainy!
Ojdå... Det var okänsligt.
Har multiversum dött?!
Utan en svängningsfrekvens mänskligheten inte känner till -
- så är vårt universum det enda som är kvar.
Ursäkta, men kan Danvers och Supergirl komma till konferensrummet?
Vad är det om, Lex?
- Fred. - Det kan du glömma.
Det känns olustigt, men försök byta perspektiv.
Varför bråka när, vi kan spela ett behagligt parti schack?
Vi håller ögonen på varandra medan världens favorithjältar -
- tar hand om hoten från Anti-Monitor och Leviathan.
Har ni hört nåt mer om dem?
Anti-Monitor är borta och inga spår efter Leviathan sen kollapsen.
- Så det enda hotet är du. - Det var ju tråkigt.
Tänk på saken, och om ni väljer fred -
- så vill jag ha er vid min sida under ceremonin i morgon.
Annars väntar nog en till apokalyps.
82 % av mobilabonnenterna har köpt VR-tillägget.
Men vi vill ha Obsidian i samtliga amerikanska hushåll.
- Och det är nära nu. - Verkligen.
Vilken överraskning!
Det här är Gemma Cooper, styrelsemedlem och min gamla mentor.
Det var allt. Tack.
Det var komplicerat men jag kan bekräfta att...
Vi är de enda versionerna av oss och går att spåra till Al's Bar.
Vi drog den slutsatsen för ett tag sen.
Al's Bar. Jag älskar deras Margarita-mocktails.
Vi kanske borde...
Nej, nej, nej... Hjälp mig att bli av med viruset.
Hur då?
Ingen fara. Jag har dig.
Så där, ja.
Okej.
Jag kunde ha dött på grund av din velighet.
- Hur kan han vara en Brainiac-5?! - Vänner, fokusera.
Viruset kan spridas från varsomhelst och vemsomhelst kan stå på tur.
Du stannar här.
Vi åker till Al's Bar och reder ut det här.
Där går han. Så stilig. Se på honom.
Jag hämtar Supergirl.
Vad händer här... Al-arna?
Alla dök upp i går och så vi fick lov att öppna det bakre rummet.
- Har ni alltid funnits här? - Jag stängde 1979 efter discodöden.
- Hur gammal är du? - De hade en massa grejer med sig.
- Har ni tappat nåt? - Vad kul!
Det som orsakade maskhålet -
- tog med sig alla på Al's Bar i samtliga universum.
- Jösses! Är det där...? - Inga plötsliga rörelser.
- Häxorna som skapade Reign. - Och försökte terraformera jorden.
De kommer från vår värld.
De är gamla turister som försöker tjäna pengar på gästerna.
Kom fram, så spår jag er.
Jag undviker såna förutsägelsemekanismer.
Kristallerna är lika äkta som kattguld.
Låt mig få tyda era kulor.
Förlåt mina systrar.
Spår jag era händer så får ni veta era öden.
Fem dollar för tio minuter.
- Nej, tack. - Skyll er själva.
- Typiskt. - Er jord värdesätter inte våra gåvor.
- Alla här kom från en förintad värld. - De är föräldralösa. Så hemskt.
Nej, Supergirl. Hela multiversum förintades.
Ödets nyck höll oss och de här människorna vid liv.
Det är ingen tragedi. Det är ett mirakel.
Vi får lov att dela upp oss. Försök smälta in -
- för ni har en mördare efter er och är fortfarande i fara.
Tänk att jag lever dagen min mamma bär rosa.
Vi dog och kom tillbaka. Det vet du som jag.
- Så Lex återställde dina minnen? - Han berättade allt.
Men den enda han gör upp med gudar om är dig.
Skönt att han berättade. Jag har ingen annan.
- Du vill väl inte ha en kram? - Nej, men jag behöver en partner.
Lex sa säkert att mitt mål är att förändra folk på djupet.
Jag försökte göra det ensam, isolerade mig och misslyckades.
Du stötte bort andra och förlitade dig bara på din robot.
Jag tänker på din nalle från när du var liten. Söt, men värdelös.
Din ideologi intresserar mig inte. Jag klarar mig på egen hand.
I vilket fall så kan Supergirl hjälpa mig.
- En del av mig vill ha det så. - Ni kan försöka samarbeta en gång.
Men du kommer att släppa garden och bli hennes vän igen -
- och då är du sårbar när hon väl sårar dig igen.
Men du vill ju inte isolera dig.
Nej. Jag kan aldrig lita på Lex igen.
Om du samarbetar med Lex så blottar du inte dina känslor -
- för du vet redan att han inte går att lita på.
Jag lyder under Lex Luthor. Det är värsta möjliga scenario.
Hur ska jag kunna jobba för honom?
Men han är en bomb som kan brisera och då kan jag inte sluta heller.
Innan jag rekryterade dig hölls Izzy fången av en medarbetare.
Han vredgades över att hon var utomjording och Izzy var livrädd.
Eftersom våldsmannen var människa så kunde inte DEO ingripa.
- Jag kände mig så hjälplös. - Vad gjorde du?
Jag vägrade lyda order, sökte upp honom och tacklade honom till marken.
Ibland måste man bara lyssna på sanningen inombords.
Hedern ligger i att springa mot bomben.
762 ölflaskor på väggen...
...men inga som helst ledtrådar.
Pratar du med dig själv? Du kan prata med mig om du vill.
- Är det först nu du vill prata? - Jag ser dig.
Du har legat ett steg efter de andra. Vad gör dig så annorlunda?
Det är ingen stor grej.
Jag har faktiskt...
- ...personlighetshämmare. - Jag visste det.
- Varför har du dem? - För säkerhets skull.
Hämmarna blockerar kontakten med Big Brain.
Du är inte ditt sanna jag och lever inte upp till din sanna potential.
Känner du dig inte oförmögen att balansera logik och känslor?
- Du är inte ens grön. - Men vad gör jag med vreden, då?
Jag har dem inte för att skydda mig själv, utan alla jag älskar.
Jag var gift i min värld. Jag var smartare och bättre med henne.
- Du förlorade henne. - Nej.
Hon finns hos mig.
Hon lever vidare i Big Brain.
Precis som jag kommer att göra i slutändan.
Det jag menar är att kärleken inte ska förminska en.
Den ger dig fler förmågor och ger dig mer medlidande.
Människor som verkligen älskar dig vill inte att du ska ha det så här.
Tack för samtalet, men jag har tillräckligt många förmågor.
Skyll dig själv.
Ett hologram hela tiden.
Nu förstår jag hur fräckt det är.
Jag visste att min Brainy var unik.
Förlåt. Jag heter Nia.
Min Brainy har berättat och jag ville se er med egna ögon.
- Jag har lunch med mig. Hungrig? - Nej.
Förlåt. Jag vill bara vara ensam.
Han sa även nåt om en flaska.
Flaskan...
Där ser man. Du har tagit mig på bar gärning.
Vad skönt. Den här rollen var emotionellt utmattande.
- Vad har du i flaskan? - Sju miljarder själar på min jord.
Förkrympta vid källan sekunder innan antimateriavågen kom.
Som väntar på att bli utsläppta.
- Har du förkrympt din värld? - Jag räddade dem.
Förhindrade utrotning.
Att vara skendöd är det ett liv värt att leva?
Eller är det bara en hemsk form av en osmaklig död?
Vi tar med den upp och reder ut de filosofiska frågorna.
Det finns inget att reda ut. Det finns bara liv...
...och död.
Den andre Brainiac-5 ville stoppa mig så jag dödade honom.
Död!
Men när jag har lyckats öppna den här flaskan...
Liv.
Brainy!
Det är Nia!
Nej!
Nia?
Han utnyttjade Brainys hämmare för att dölja sina verkliga planer.
- Vad hade han för planer? - Han krympte sin egen jord.
Att krympa och samla världar var vanligt för våra förfäder.
Men han krympte väl sin värld för att skydda den?
Om han släpper ut sin jord så förstörs båda två.
- Han kunde inte öppna den. - De förseglas på kvantumnivå.
Flaskorna kan bara öppnas med Argonium-44.
Han visste nog att ni hade Argoniumsabeln.
- Det är den enda i solsystemet. - Och jag förstörde den.
Brainy...
Fantastiskt! Det är som att vara på månen.
Förutom avsaknaden av gravitation men vi gör stora framsteg.
Målet är inte bara att ha Obsidian i varje hushåll.
Det är att ha varje hushåll i Obsidian. Jag undrar...
Om du inte hade jobbat för din pappa vad skulle Andrea Rojas göra nu?
- Vara antropolog. - Underbart.
Du kunde bo på en hacienda nära din senaste aztekutgrävning.
- En behaglig dröm. - Ingen dröm. En verklighet.
I en sann virtuell värld när nån håller i en artefakt du har hittat -
- så känner de tyngden av den i handen.
Tänk dig en ny värld åt sårade och skadade människor.
De kan få leva sina drömliv.
Och med tiden stanna i den för evigt.
En kollektiv existens. En sann virtuell värld förändrar allt.
Vad har jag alltid sagt? Man måste tänja på gränserna.
Med det här skulle vårt aktievärde fördubblas.
Sluta, Brainy. Du behöver inte...
Jag var åtta år gammal.
Min familj åkte på nåt människor kallar för "semester".
Det var första gången jag såg snö. Det var helt otroligt.
Varför berättar du det här?
Min mamma såg hur mycket jag älskade det, och hur gärna -
- jag ville stanna kvar i snön.
Så hon krympte den åt mig.
Hela planeten. Min far fasade över vad hon hade gjort.
Han släppte ut planeten. Jag var så ung och arg på honom.
Han tog ifrån mig min planet.
Min planet.
Vreden skrämde honom. Han var rädd att jag bar på samma mörker.
Att jag skulle bli som min mamma.
Så han satte tre personlighetshämmare på mig.
- Samma jag bär än i dag. - De tre punkterna.
När jag bär dem är jag inte helt kalibrerad mot Big Brain.
Utan dem så hade elaka Brainy inte kunnat lura oss.
- Är du rädd för att ta av dem? - Det kan göra saken värre.
- Nia skulle inte tycka om mig. - Du blir aldrig som din mamma.
- Hur kan du veta det? - De som älskar dig, slåss för dig.
Tack, Kara.
Din förmåga att ingjuta hopp med dina ord är nästan magisk.
- Magi... - Häxorna kan öppna flaskan.
Han är på väg till Al's. Vi måste varna alla Brainy.
Nej, jag måste göra det ensam.
- Men du kan följa med. - Jag kommer.
Varför hjälper ni honom? Ni kan leva fridfullt här.
Krisen förde oss hit. Om coluanen lyckas så får vi åka hem.
- Det är inte värt risken. - Ni kan döda alla.
Varför ska den här jorden leva när alla andra förstördes?
- Det är den enda vi har kvar. - Sluta prata.
Det var längesen vi hade ett rejält barslagsmål.
Vänta!
- Ni kan inte ändra på det förflutna! - Du ska få se.
- Brainy. - Allt är mitt fel.
Det är ingen fara.
Du kan ta av dig dem.
Men tänk om jag blir...
Vad som än händer så älskar jag dig.
Låt bli!
Jag vet att du förlorade din värld, dina vänner och ditt hem.
Jag saknar det jag hade och förstår vilket tungt ansvar du känner.
Du vet ingenting!
Men jag vet allt, för jag är du.
Jag känner också mörkret.
Dina dåliga beslut behöver inte definiera dig.
Jag förlorade allting!
Det är inte för sent att ångra sig.
Låt oss hjälpa dig.
Mina vänner och jag är rätt smarta.
Vi hittar en säker plats att öppna flaskan utan att skada nån.
Han har rätt. Det här är för riskabelt.
De kanske kan hjälpa oss att hitta hem en vacker dag.
Vi behöver bara invänta dagen.
Du behöver inte vänta ensam. Vi kan vänta med dig.
Supergirl tar flaskan till Fästningen för säker förvaring.
Det löser problemet med vår felande Brainiac-5.
Vi har funderat på det.
Era livsprojektorer.
Våra världar må vara borta men Big Brain finns kvar.
Ett digitalt moln där ms Dox och jag slipper våra kroppsliga former.
- Vi kan leva som samlad kunskap. - Det behöver ni inte.
Vi förlorade våra världar men att existera i Big Brain vore som...
- ...att åka hem. - Tack.
- Tack båda, för allt ni gjort. - Tack själv, Brainiac-5.
Ledsen att jag försökte sno din smoothie.
- Vilken märklig känsla. - Det är nåt du måste få veta.
Jag lät er hantera det här hotet på egen hand -
- för att jag har hållit koll på Lex Luthor.
Han söker i arkiven efter information om Leviathan.
- Leviathan besegrades. - De finns överallt.
Våra världars tidslinjer står närmast varandra.
Allt händer på samma sätt så du får inte upprepa mina misstag.
Jag tog mig an Lex Luthor och utsatte hela vår värld för fara.
Om du vill rädda din värld så måste du samarbeta med Lex.
Jag kan visa alla mina misstag och hur hemskt allting blev.
Men Querl...
Du måste göra det ensam. Ingen får veta vad du gör.
Du måste lämna allt och alla du håller kära.
Även Nia?
Tills världen är i säkerhet. Jag är ledsen.
Querl... Du kommer aldrig att vara helt ensam.
Jag finns hos dig.
Har inte du en ceremoni som väntar?
Framgången är inte värd nåt om man inte har nån att dela den med.
Jag ville dela mina segrar med dig.
Förra året med kaznianerna så fick du vara med. Betyder inte det nåt?
Skulle en omtänksam gärning gottgöra för alla år av svek? Nej.
Du har allt rätt att misstro mig men vet inte hur det är att...
...dö.
Den hemska desperationen inför den fick mig att vilja såra dig.
- Som jag sårade dig. - Dödade mig.
Det är just det jag menar. Döden har förändrat mig.
Mitt gamla jag skulle vilja hämnas på dig.
Mitt nya jag inser hur patetiskt och trivialt det vore.
Jag är äntligen redo att vara en jämlik partner, Lena.
Hur ska jag kunna tro på dig? Du är en sociopatisk lögnare.
Du behöver höra sanningen.
Sanningssägaren låter mig inte ljuga.
Nå, syrran? Vad vill du veta?
- Hjälper du mig med Non Nocere? - Bättre än nån annan.
- Låter du bli att mörda nån? - Inga onödiga mord.
- Målet är att inte skada nån. - Jag låter bli om vi samarbetar.
- När sviker du mig? - När du inte är till nån nytta.
Precis som du använder Non Nocere mot mig så fort du får chansen.
Då förstår vi varandra.
Du behöver inte mig. Varför vill du samarbeta med mig?
Jag vill inte vara ensam.
Hej!
- Hur mår du? Ohämmad? - Nåt ditåt.
Vad skönt att se dig bekväm igen.
Jag har alltid velat att du ska kunna vara dig själv.
Nu är jag det. Jag känner det i kroppen och fingertopparna.
- Men saker och ting måste förändras. - Javisst.
Vad du än behöver så tar vi hand om det. Tillsammans.
Tillsammans... Det är det som måste förändras.
Jag kan inte vara med dig längre.
Jag förstår inte.
Vem är du?
För första gången nånsin...
Mig själv.
Välkomna. Det är en stor ära att få vara här i kväll.
- Var gör du här borta? - Jag bara...
Det här låter knäppt, men Lex är inte den han utger sig för att vara.
Va? Jag trodde att du gillade honom precis som alla andra.
I London försökte Lex köpa min vän Russell Rogers företag.
Russell vägrade och hittades död. Jag tror att Lex låg bakom det.
- Har du några konkreta bevis? - Inte än.
Jag kom till CatCo för att komma nära Lena Luthor -
- men hon sålde bolaget till Andrea.
Jag behöver hjälp. Nån måste skydda världen från Luthor.
Inte alla. Bara Lex.
Jag känner Lena. Hon är i lika stor fara som vi är.
Vår hedersgäst och jag har redan åstadkommit mycket -
- och jag ser fram emot vad vi ska åstadkomma i framtiden.
- Hon tänkte välja kryptoniern. - Du är för snäll mot mig.
Vi erövrade den förra världen tillsammans.
Vi kan erövra den här världen också.
Lex Luthor - "Morgondagens man".
Kan jag hjälpa er, agent Dox?
Mina vänner tänker motarbeta er. Det vet vi båda två.
Men de är kortsynta. Det verkliga hotet -
- och det enda hotet som spelar roll är Leviathan.
Jag vill hjälpa er att besegra dem.
Skönt att höra.
Men det finns ingen information om Leviathan -
- i vår nya värld vid den här tidpunkten.
Jag behöver information från framtiden.
Jag misstänker att en dubbelgångare kom genom maskhålet.
Han har redan gripits och om vi spelar korten rätt...
...så kan vi låta framtiden komma till oss.
Text: Magnus Öberg www.sdimedia.com