Mit navn er Kara Zor-El. Jeg kommer fra Krypton.
Jeg er flygtning her.
Jeg blev sendt hertil for at beskytte min fætter, men jeg kom ud af kurs.
Da jeg endelig nåede frem, var min fætter blevet til...
Superman.
Jeg skjulte, hvem jeg var indtil en dag, da en ulykke -
- tvang mig til at afsløre mig.
For de fleste er jeg reporter på CatCo Worldwide Media.
Men i al hemmelighed arbejder jeg med min adoptivsøster på DEO -
- for at beskytte min by mod alle dem, der prøver at skade den.
Jeg er Supergirl.
Tidligere i serien...
- Du vil vel have børn? - Jeg kan ikke se mig selv som mor.
- Er det okay? - Selvfølgelig.
Jeg skal tilbage til Mars. Der må være hvide marsboere -
- som ikke vil defineres af hadet.
Farvel, miss Marsboer.
Du må komme til Mars nu.
Loftet er flot. Bare vi kunne brænde det her.
- Så var det perfekt. - Du er så sød.
Jeg troede, en lesbisk bryllupsgavefest -
- ville sætte en stopper for mors tåbelige påfund.
Nej. Lesbisk eller hetero, intet stopper Eliza -
- før hun har fundet alle festlege siden tidernes morgen.
Du bliver vild med bryllupsbanko.
Dræb mig nu.
Hvordan går det?
Godt. Super.
Alex. Det, der sker med mig, har intet med dig og Maggie at gøre.
- Jeg er så glad på jeres vegne. - Og det betyder meget for mig.
Eliza er tidligt på den. Okay.
Hej. J'onn. Kom ind. Er alt i orden?
Ja, ja. Helt fint.
Jeg ville bare...
Jeg måtte tale med jer begge.
Jeg må rejse væk i nogle dage.
Jeg vil bede jer passe DEO.
- Hvor skal du hen? - Mars.
- Mars? - M'gann sendte en besked.
- Hun har brug for min hjælp. - Til hvad?
Meddelelsen var kortfattet.
Jeg prøvede at kontakte hende, men uden held.
Hun er i fare.
Nej, J'onn. Du er den sidste grønne marsboer.
De hvide har længe prøvet at dræbe jer.
Det her er selvmord.
M'gann hjalp os.
Jeg må rejse for M'ganns skyld.
Hvis du tager til Mars, følger Kara med dig.
Du må ikke sætte dit liv på spil for mine kampe.
Dine kampe er mine kampe.
Du må ikke gå glip af Alex' gavefest.
Tager du gas? Hvis jeg kunne overleve på Mars -
- ville jeg stå ved din side.
Hvis Krypton stadig eksisterede -
- og jeg skulle tilbage til mine forældres dødssted -
- ville du ikke lade mig rejse alene.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Skal vi ikke bede Winn starte den transmaterielle portal?
Den fungerer ikke mellem planeter uden en port på den anden side.
Vi må gøre det på gammeldags vis.
Sikke en fed bil. Er det en elevator til en hemmelig hangar, som...
Nej, det er det ikke.
Er det dit skib?
- Ja. - Skal vi flyver i den til Mars?
- Ja, det skal vi. - Okay.
- Pas på læderet. - Undskyld.
- Der er ingen sikkerhedsseler. - Den er fra en anden tid.
Og en anden planet?
Jeg kommer fra en race af formskiftere.
Hvorfor skulle vores teknologi ikke også skifte form?
Det lyder rimeligt.
Eliza. Din lasagne er helt utrolig.
Vi køber så meget færdigmad, at jeg har glemt, hvordan god mad smager.
Det er pigernes hofret.
Det er trist, at Kara ikke er her. Jeg ved, hun gør noget vigtigt, men -
- jeg er bekymret for hende.
Det har været svært, men hun arbejder sig igennem det.
Denne weekend handler om glæde og kærlighed.
Jeg ville også lave en brudetavle til dig, Maggie.
Men Alex sagde, du ikke har nogen barndomsbilleder.
Nej.
Hvornår har du sidst talt med dine forældre?
Da jeg var 14 år.
- Lad os tale om noget andet, mor. - Ja.
Nej, nej, Alex. Det er helt i orden.
Mine forældre hørte, jeg havde sagt til en pige, jeg kunne lide hende.
Da jeg kom hjem den dag, og det var om vinteren -
- stod min far der med en kuffert.
Han bad mig gå ind i bilen.
Og...
Vi kørte i tavshed.
Jeg stirrede ud ad vinduet og så på istapperne på træerne.
Jeg turde ikke sige noget.
Men til sidst sagde jeg:
"Hvad har jeg gjort, far?"
Han kiggede på mig med vild foragt -
- og sagde:
"Du bringer skam over mig."
Så kørte han ind til min tante og efterlod mig og min kuffert.
Det var det sidste, min far sagde til mig.
Det eneste skammelige i den historie er din fars behandling af dig.
Ja. Ja.
Hvad sker der nu?
Jeg tror, vi er her.
M'gann.
J'onn. Du kom.
Jeg var ikke sikker på, om du ville.
Jeg vil gøre alt for dig, M'gann.
- Kara. Du behøvede ikke... - Du kom, da vi havde brug for dig.
Till'all.
Hvis han ikke vil se hvide marsboere er han på den forkerte planet.
Det her er Till'all, en af vore bedste krigere.
Men hans adfærd er ret skidt.
- Og N'ikki, vores nye rekrut. - Det er en ære, J'onn J'onzz.
M'gann har fortalt, at du inspirerede hende...
Nok om det. Vi har allerede spildt en dag på at få ham hertil.
Spildt? Vi er her for at kæmpe på jeres side.
- Det er ikke det, vi vil med jer. - Ti stille, Till'all.
Hvad foregår der, M'gann?
Vi stormede de hvide marsboeres base nær D'ori'i-krateret.
De havde en fangelejr der til grønne marsboere.
- Der var mange lejre. - Den her var i brug.
- Hvordan er det muligt? - Jeg er den eneste grønne marsboer.
Nej.
Der er en til.
Jeg fik dig hertil, fordi du nok ellers ikke ville tro mig.
J'onn. Hvem er det?
Det er min far.
Det er ham. Han lever.
Min kone, mine døtre?
De lod ham og kun ham leve i hundreder af år. Hvorfor?
Myr'nn J'onzz er de grønne marsboeres religiøse leder.
Selv ikke de hvide ville dræbe H'ronmeers øverste tjener.
Han fik en værre straf.
Hundreder af år i den tro, at han var den eneste.
- Snart er vi alle døde. - Hvad mener han?
Vi tror, din far ved, hvordan vi finder K'hollars stav.
- Det er løgn. - Hvad mener du?
Den er en myte. Min far fortalte historier om den.
"Pas på, ellers slår H'ronmeer dig." Den findes ikke.
Jo, den gør. De hvide marsboere ved, hvor den er begravet.
Jeres guds stav er et magisk våben.
Så hvis de hvide finder den -
- kan de finde alle modstandere og dræbe os. Vi er hjælpeløse.
Vi angreb bassen i håb om at finde staven, men den var flyttet.
De havde forladt din far. De vidste ikke, hvor værdifuld han er.
- Hvad taler du om? - Han ved, hvor de skal lede.
- Vil han ikke sige det? - Han har lukket af for os.
Han er villig til at lade os dø og kalder sig guds mand.
Han blev torteret i hundreder af år af dit folk.
Så forstår du, hvad der står på spil.
Finder vi ikke staven først, er det sket med os.
Så får de uhyrer, som slagtede dit folk, denne planet.
Du må tale med din far. Overtal ham til at hjælpe os.
Så kan vi redde Mars. Sammen.
Du har aldrig fortalt mig hele historien om din far i bilen.
Hvorfor skulle jeg det?
Jeg vil dele alt med dig, Maggie. Jeg vidste, han var hård mod dig.
Indtil den dag var han verdens bedste far.
Han lyder som et uhyre, men du ved ikke, hvor han kom fra.
Det lyder, som om du elsker ham.
Det ved jeg nu ikke. Jeg siger bare, at han ikke havde det så let.
Har du overvejet at ringe til ham?
Selvfølgelig.
Og?
Min tante sagde, at mor fjernede alle fotos af mig fra fotoalbummene.
De slettede mig helt. Det har jeg ikke brug for.
Det, din familie gjorde, var forfærdeligt sårende.
Men nogle gange gør forældre meget dumme ting -
- når de står over for noget, som de ikke forstår.
Tænk, hvis du inviterede dem med til gavefesten?
- Tager du gas? - Det er en perfekt undskyldning.
"I sparkede mig ud, fordi jeg var lesbisk."
- "Kom til min lesbiske fest." - Det er længe siden.
Verden har forandret sig. Måske har de gjort det samme.
Det tror jeg ikke. Jeg elsker dig. Lad det ligge.
Okay.
Jeg beder. Lad mig være.
Jeg tror, at på dette tidspunkt -
- viser H'ronmeer sikkert lidt overbærenhed.
Det er mig, far. Det er J'onn.
Du er vred på mig -
- fordi jeg forlod dig. Det har du ret til at være.
Jeg ved, hvordan det må have været.
Du var alene og troede aldrig, du skulle se en grøn marsboer igen.
Du troede, at hele vores familie var udryddet.
Troede du, at sådan et trick ville virke på mig?
Far?
Jeg overlevede to hundrede års fangenskab og tortur helt alene.
Så hvis du tror, min døde søns form kan knække mig -
- er du en tåbe.
Jeg vil aldrig sige, hvor K'hollars stav er.
Far, det er mig. J'onn.
Jeg overlevede. Jeg flygtede til Jorden.
Der afslørede du dig. Min søn ville aldrig være flygtet.
Hej far. Det er Margarita. Hvordan går det?
Jeg bor i National City nu.
Sagde hun det? Ja, jeg er politimand. Jeg kan lide det.
Jeg ringer, fordi...
Jeg skal giftes.
Nej, det er ikke nogen...
Hun hedder Alex.
Vi skal holde bryllupsgavefest på søndag.
I kan sikkert ikke komme, men jeg ville invitere jer.
Jeg vil gerne have, at I kommer.
Jeg håber, I har det godt.
Hvorfor gjorde jeg det?
Jeg forstår ikke, hvorfor han ikke kunne mærke, at det var mig.
Han er vant til bedrageri.
- Nu går jeg derind. - Nej.
Hvis han ikke vil tale -
- må vi bruge T'Agger-ritualet og tvinge det ud af ham.
Så kan han forcere fars mentale blokade.
- Kan det skade ham? - Det kan dræbe ham.
- Vi har intet valg. - Det har man altid.
- Vores overlevelse afhænger af det. - Tænker du ikke på andet?
Jeg svor at dø for modstandsbevægelsens kamp.
Men jeg vil ikke dø, mens jeg står her og venter.
Tror du, du kan komme ind i min fars hjerne?
Mægtigere marsboere end du har forsøgt.
Hold op. Till'all har ret i én ting.
Finder vi ikke staven snart, er det ude med os.
Du må gøre det, J'onn. Du må overtale din far. Kan du det?
Jeg kan. Og jeg skal.
Godt. Skynd dig. Tiden er ved at rinde ud.
Har du tænkt på, hvad dine forældre ville sige -
- hvis de så dig nu efter så lang tid?
Hvad de ville synes om den, du er blevet?
Hver dag.
De ville være stolte af mig.
Ja, jeg troede det samme.
Jeg fik chancen for at spørge. Min far synes, jeg er en kujon.
Så kender han dig ikke.
Den mand, jeg kender, har viet hele sit liv -
- til at sikre, at det, der skete på Mars, ikke sker noget andet sted.
Gå ind og vis din far, hvem hans søn egentlig er.
- Margarita. - Far.
Du skulle have ringet, så jeg kunne hente dig i lufthavnen.
- Det var fint nok at tage bussen. - Er mor ...?
Din mor kan ikke lide flyvemaskiner.
Du behøver ikke forklare det.
Er du sulten? Vi kan tage noget at spise...
Din fest begynder vel snart.
Om nogle timer, men vi har tid.
Jeg kan vente.
Jeg må hellere tjekke ind på hotellet. Det er i den retning.
- Så du er i drabsafdelingen. - Ja. Blandt andet.
Den sag, du opklarede, lyder meget interessant. Marshall-mordet.
- Hvordan vidste du det? - Jeg er gammel, men kan google.
Jeg følger alle dine sager.
Sig mig en ting. Efter 18 år -
- havde de ikke en eneste ledetråd. Hvordan bar du dig ad?
Jeg gik tilbage til gerningsstedet og så på detaljer -
- som andre ignorerede. Som du lærte mig det.
Du sagde så tit: "Nøglen til de fleste gåder er i det almindelige."
- Nå, det kan du huske. - Jeg husker alt, du lærte mig.
En ting må jeg sige om jer hvide, I vil ikke acceptere et nej.
Som jeg allerede har sagt, er jeg ikke en hvid marsboer.
Og heller ikke en grøn marsboer.
Mit folk plejer at tage samme form som deres gæster.
For din skyld, ikke for min.
Jeg er velbekendt med jeres skik og brug.
Mars var engang et paradis.
Men H'ronmeer ville teste sine børn, Phobos og Deimos -
- for at sikre sig, at de havde fortjent det.
Han tilbød dem to gaver.
De hellige symbolers bog -
- altså den moral, som marsboerne lever efter.
Og staven, et våben.
Symbolerne kunne deles, men staven kunne kun tilhøre en.
Deimos valgte symbolerne.
Men Phobos valgte staven.
Han var den første hvide marsboer.
H'ronmeer var rasende på sin søn -
- der valgte ødelæggelse frem for kundskab.
Så Phobos blev forvist til underverdenen.
Men hans afkom kravlede tilbage og slagtede mit folk.
Vores folk. Jeg er din søn.
H'ronmeer begravede staven af en årsag.
De hvide vanærede hans navn ved at slagte mit folk.
Jeg vil tjene min gud -
- ved at nægte at lade jer bruge hans stav til at slagte hinanden.
Jeg beklager, men jeg gør det for vores skyld.
J'onn! Vi må væk herfra nu.
Jeg går ingen steder med jer.
Du har ikke meget valg. Hvor kan vi tage hen?
Hjem.
Var det her dit hjem?
Nej. Det var mit.
- Hvor vover du? - Far.
Hvor vover du at føre mig hertil?
Et er at antage min søns skikkelse.
Men at komme hertil, til det sted, hvor dit folk stjal vores liv...
Jeg tog dig med for at bevise det.
Hvis jeg ikke var din søn, hvordan skulle jeg så kende det?
Du har gjort det dit folk ikke kunne gøre i over to århundreder.
Du har knækket mig. Slå mig ihjel, hvis du vil.
Indtil du gør det, vil jeg tilbringe min sidste tid -
- med at bede for min slagtede familie.
Hør efter. Det er tid til at lege.
Maggie. Du er i den varme stol.
Gudskelov. Mor jer godt.
Gør dig det ikke for bekvemt. Det er din tur næste gang.
Dr. D. Jeg ordner det her.
- Hvad er Alex' yndlingsfarve? - Blå.
- Hvad er Alex' yndlingsdyr? - Hund.
Hvad er Alex' yndlingsis?
Rocky Road. Det må du gøre bedre.
Mr. Rodas. Velkommen.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle have med.
Det her er perfekt. Maggie elsker Merlot.
- Vil De have noget at drikke? - Hvorfor ikke.
- Tak. - Kom ind.
Det lyder bedre.
Er det her dig?
Ja, jeg ved ikke, hvorfor jeg kunne lide overalls i mellemskolen.
Så du er ...?
Kvinden, jeg skal giftes med.
Far. Det her er agent Alex Danvers.
- FBI-agent? - Ja, sir.
Men Margarita. Der er ingen billede af dig her.
Nej.
Her.
Tak, far.
Din tur, Danvers.
Skal vi ikke åbne det bjerg af gaver i stedet?
- Jeg hedder Eliza. - Det er min mor.
Skal vi begynde med den her til Maggie?
Okay. Tak.
Jeg tror, jeg ved, hvem den er fra.
Alex, før du åbner den, skal du vide -
- at du er den største gave, jeg kan få.
Jeg elsker dig.
Maggie...
Går du bare? Efter al den tid?
- Jeg kan ikke gøre det her. - Hvad mener du?
Hvad har jeg gjort, som er så stødende for dig?
- Du spytter mig i ansigtet. - Fordi jeg elsker nogen?
Jeg forstår det ikke. Jeg er slet ikke med.
Jeg kom til landet som niårig. Da jeg var 11, arbejdede jeg på fabrik.
- Det ved jeg. - Gør du?
Jeg var den eneste mexicaner blandt hvide drenge.
Vidste du, at de ventede på mig om aftenen.
De lo, da de sparkede mig, til mine ribben brækkede?
- Hvad har det med ...? - ...at du er lesbisk at gøre?
Jeg har arbejdet for at få respekt.
De samme fyre valgte mig til sherif.
Jeg holdt ud for mine børns skyld.
Så I aldrig skulle udsættes for det samme had.
Jeg er accepteret, som den jeg er. Verden er anderledes nu.
De bygger en mur for at lukke os ude. For dem -
- er vi bare voldtægtsmænd og mordere.
Det eneste, de hader mere end en mexicaner, er en homoseksuel.
Verden er ikke anderledes, min skat.
Lev bare, som du vil.
Men forvent ikke, at jeg skal overvære det.
Jeg er ked af, at jeg afbryder dine bønner -
- men det er vigtigt, at du hører på mig.
Hvad mere er der at sige?
Se på mig. Jeg er ikke en hvid marsboer.
Kan du ikke mærke det? Du ved, det passer.
- Du er kryptonianer. - Ja, det stemmer.
Jeg kommer fra en død planet.
Jeg kommer fra et uddødt folk, ligesom du.
Krypton er væk, men min verden findes stadig.
Hver dag i 200 år har jeg måttet -
- erindre rædslen over det, der skete mit folk.
- Du har ret. - Der er ingen fremtid for Mars.
Ikke for de grønne marsboere.
Men det her er større. Dette er historien om jeres skæbne.
Hvad ved du om min gud?
Jeg hørte dig tidligere. H'ronmeer tester os.
Det her er en test.
Du har chancen for at redde din planet. Måske ikke for dit folk -
- men for et andet folk, der vil være bedre end forgængerne.
Jeg bebrejder dig ikke, at du ikke vil tro, J'onn er din søn.
Jeg forstår, at du ikke vil åbne dig, for hvis det ikke passer -
- ville det være som at miste ham igen.
Ja.
Uanset hvad du tror, så er han din søn.
Han vil redde Mars.
Så vær nu sød, Myr'nn. Åbn dit sind lidt.
Giv ham en chance.
Må jeg?
Det her er mit yndlingsminde.
Det her er vores hjem, far.
Det er længe siden, jeg har tænkt på det her.
Kan du se det?
Ja, jeg kan. Jeg kan huske det.
K'hym. T'ania.
Mine døtre. Dine børnebørn.
De er smukke, J'onn.
De var glade for noget.
- De kom altid til at sladre. - Hvad vidste de?
At jeg havde forladt andagten tidligt for at overraske J'onn.
K'hym. T'ania.
Se jer lige. Du er ved at blive stor, K'hym.
T'ania. Må jeg se et smil?
Ved han det? Far ved ikke noget, vel?
Sagde de det?
- Du kom. - Ja, det gjorde jeg.
- Tillykke med fødselsdagen, min søn. - Tak, far. Tak.
I holdt på en hemmelighed.
- I holdt på en hemmelighed. - Ja, de gjorde.
J'onn. Min søn!
Far! Jeg har savnet dig.
Undskyld, at jeg ikke troede på dig. Tilgiv mig.
Nej, tilgiv mig.
Hvordan kunne du overleve?
- Hvorfor kom du tilbage? - Staven, far.
Det haster. Der er stadig tid.
Nej, det er der ikke.
Men vi skal bruge staven nu.
Jeg beklager, J'onn.
Det er helt i orden, J'onn.
Staven er ikke langt væk.
De fører den til kuben under L'oren-krateret.
Kom nu.
Hej.
Undskyld, jeg forstyrrer ...hvad I nu har gang i.
Men jeg tror, jeg kørte forkert ved Albuquerque, og...
Kan I vise mig vej til Jorden?
Jeg troede, jeg skulle gennem tunnelen, men min gps duer ikke her.
Den får mig til at foretage livsfarlige venstresving.
Tjek hellere bag jer.
J'onn!
- Hvordan genkendte du mig? - Det gjorde jeg ikke.
Till'all?
Supergirl! Der er staven!
Det her er for mit folk.
Godt klaret, Supergirl.
- Hov. Undskyld. - Det er helt i orden.
Tak.
Nu tilhører den modstandsbevægelsen.
- I fandt den. - Ja, og vi stoppede dem.
H'ronmeers stav, far.
Det er en ting at tilegne sit liv til Gud.
Det er en anden at opleve Guds nåde i virkeligheden.
Hvad sker der med den nu?
- Det er vel op til dem. - Til os?
Jeg så, hvad staven gjorde. Den er for mægtig til nogen side.
Tag den med til Jorden. Begrav den.
Hvis vi skal vinde denne planet, må vi være bedre end fjenden.
Jeg undervurderede dig.
I lige måde.
Kan jeg overtale dig til at tage med til Jorden?
Min kamp er her. Krigen er langtfra forbi.
Vi er nærmere sejren end før, takket være jer.
Vi ses snart.
Det håber jeg.
Hvad så med din far?
- Hvad laver du her? - Jeg vil returnere det her.
Den lille pige, som så desperat ville vinde sin fars kærlighed.
Du efterlod hende i vejkanten.
Og i alle disse år har jeg været den lille pige -
- der ventede på, at min far ville komme tilbage.
Jeg bad for, at han en dag skulle elske mig for den, jeg er.
Tak, fordi du kom.
Du gav mig en utrolig gave.
Du viste mig, at jeg ikke er den lille, bange pige mere.
Jeg er en voksen kvinde, og jeg hviler i mig selv.
Jeg er så heldig at være omgivet af mennesker -
- som påskønner og elsker mig.
Jeg ved nu, at jeg ikke behøver, at du ser mig eller kan lide mig.
Jeg har ikke brug for noget fra dig. Jeg har det fint.
Farvel, far.
Du er al den familie, jeg har brug for.
Jeg er glad på dine vegne.
Jeg er glad for, at du fik en afslutning. Det er godt for dig.
Hvem ved? Måske ser du anderledes på tingene nu.
- Med hensyn til børn? - Ja.
Min skat. At jeg ikke vil have børn har intet med min barndom at gøre.
Mine følelser er dybere end noget, jeg nogensinde har følt.
Jeg kan se vores liv sammen.
Det er fuldkomment, rigt og utroligt.
Men der er ingen børn i det billede.
Du er den eneste, jeg har brug for, Alex.
Du må nok fortælle mig, om du føler det samme.
Det gør jeg.
Selvfølgelig gør jeg det.
Tak, min søn.
- Så det er Jorden. - Det er ikke engang den bedste del.
Måske ikke, men jeg kan lide den.
Jeg er ikke sikker på, at jeg havde klaret det uden dig.
Jo, det havde du.
Du er den stærkeste mand og marsboer, jeg nogensinde har kendt.
Jeg er glad for, at jeg kunne hjælpe dig.
- Ses vi i morgen? - Ja, boss.
Velkommen til Jorden, mr. J'onzz. Du opfostrede en god mand.
Kan alle på planeten gøre det?
Nej, hun er noget særligt.
Hvad gør vi så nu?
Lad os gå hjem, far. Vi går hjem.
Tekster: Annelise Brincker www.sdimedia.com