Tidligere i "Supergirl":
Blodet mitt forvandler deg til en hvit marsboer.
Du er den virkelige Hank Henshaw.
Hank Henshaw er død. Jeg er Cyborg Superman.
- Hva gjorde de med deg? - De tok blodet mitt.
Hei, Kara Zor-El. Hvordan kan jeg hjelpe deg i dag?
Fortell alt du vet om prosjektet dere kaller Medusa.
Jeg blir aldri lei av å se deg gjøre det der.
La meg begynne. Jeg sier litt avslappet hvor rå drakten er.
- Herregud. - Sånn: "Dette er så bra."
- "Som om noen fra DEO..." - Nok om drakten.
Drakten er rå, men den er min, så jeg forteller henne det.
- Forteller hva til hvem? - Vi har tenkt på det du sa, Alex.
- Angående Kara. - Å ikke ha hemmeligheter for henne.
Vi har bestemt at jeg skal fortelle henne at jeg er Guardian.
Nei, det skal du ikke. Jeg har noe veldig viktig å si-
- og dere to får ikke kapre kvelden med borgervernpåfunnene deres.
Jeg sov ikke i natt. Jeg kan ikke vente lenger.
- Vente på hva da? - På Elizas glaserte gulrøtter.
Ja, Winn har mast om dem helt siden forrige Thanksgiving.
- En familietradisjon. - Jeg åpner.
- Lykkelig Thanksgiving. - Takk.
- Man sier "god Thanksgiving". - Å ja. God.
- Hva er dette? - Du ba om fyll.
Jeg rev ut litt av madrassen min.
Det var ikke helt det jeg mente, men...
Kara, er dette din venn fra Daxam som du fortalte om?
- Dette er... - Dr. Danvers.
- Det er en ære og et privilegium. - Kall meg Eliza.
Du er visst en briljant forsker.
Det må være fengslende. Hva er det du forsker på?
- Er alt i orden? - Ja.
- Hva er det? - Mon-El legger an på Eliza.
- Ikke en sjanse. - Og han tok med seg fyll...
Oi... Nei, vær så snill.
Du og Mon-El fant virkelig tonen.
Han flørter med meg fordi jeg er moren din. Han liker deg.
Han prøver å score poeng hos meg for å imponere deg.
- Aldri i livet. - Tro meg, en mor vet.
- Gjør du oss æren, Kara? - Ok.
Familien Danvers har en tradisjon der vi før maten-
- tar en runde og sier hva vi er takknemlige for.
Begynn, den som føler seg kallet.
Jeg vil begynne.
Jeg er takknemlig for å ha en så forståelsesfull venn.
- Du er så forståelsesfull. - Nei, det er hun ikke.
- Jo, det er hun. - Nei, det er hun ikke.
Jeg vil bare... Jeg vil bare si en ting.
Jeg er også takknemlig for deg, Kara. Du er forståelsesfull og elskverdig.
Det gjør meg til verdens heldigste at det var akkurat du som fant meg.
Det er så mange ting jeg er takknemlig for.
Ærlig talt har jeg nok aldri følt meg så mye som meg selv-
- som jeg gjør akkurat nå, og det er en grunn til det.
Den grunnen...
Pleier det vanligvis å skje på Thanksgiving?
Romtiden revnet altså midt i leiligheten din.
Det gjør årets Thanksgiving hakket mindre dramatisk enn fjorårets.
Hva kan ha forårsaket det?
En ekstradimensjonal skapning var vel sugen på din mors tranebærsaus.
På tide å fortsette å skanne etter takyoner og andre partikler.
Høytiden er over. Tilbake til arbeidet.
Dagens spørsmål: Hva ville Cadmus med Supergirl?
Hvorfor tok Lillian Luthor blodet? Hvorfor ikke bare drepe deg?
Hun har nok noe nifsere planlagt.
Ja, familien Luthor elsker storslagne komplotter.
- Jeg må vite hva Lena vet. - Skal ordnes.
Jeg avlytter alle telefoner og hacker alle datamaskiner.
Nei, jeg gjør det. Jeg kjenner henne. Jeg kan få sannheten ut av henne.
Gjennom journalistisk ferdighet. Og god, gammel sluhet.
- Solid plan. Ingen problemer. - Jeg kan være slu når jeg vil.
- Utvilsomt. - Det høres ut som en plan.
Hack Lena likevel.
- Hva er hensikten med intervjuet? - Det er en hyllestartikkel.
"Maktens kvinner og mødrene som formet dem."
Jeg hjelper gjerne til.
Jeg vet bare ikke hvor interessant mor og jeg er.
Skriv hva som enn høres bra ut, men sannheten er-
- at jeg som datter alltid virket utilstrekkelig.
Vi var aldri enige om noe.
Hva slags ting var dere ikke enige om?
- Gjaldt det foretaket? - Nei. Mor blåste i L-Corp.
Hva syntes hun da du endret LuthorCorps retning?
Du mener fra dets drepende, verdensdominerende retning?
Ja, nettopp.
Du sa en gang at du ville at L-Corp. Skulle være en kraft for det gode.
- Det må hun være stolt av. - Det håper jeg.
Jeg er en sånn idiot. Jeg glemte at jeg hadde et møte.
Jeg stoler på at du gjør oss rettferd.
Det var hyggelig å treffe deg.
Mor? Vi må snakke sammen.
- Skal det være noe? - Nei.
Du må være stamgjest her.
Leter du etter selskap? Jeg er veldig godt selskap.
Det gjør jeg, men med noen andre.
Unnskyld meg.
J'onn?
- Hva skjedde? - Alle romvesenene er døde.
Er dette nødvendig? Jeg kan gjøre tusen armhevinger med én hånd.
Vi kan ikke risikere å bli smittet av det du ble utsatt for i baren.
- Hva ble han utsatt for? - Fortell hva som skjedde igjen.
Jeg har allerede fortalt det.
Jeg så deg, men ikke den ekte du. Den opprinnelige Hank Henshaw.
Jeg fulgte etter ham. Vi sloss, jeg tapte.
Så hørte jeg skrikene.
Hadde jeg ikke fulgt etter, hadde jeg kunnet stoppe det.
Du lever kun takket være at du jaget Hank Henshaw ut.
Jeg har aldri hørt om et våpen som bare skader romvesener.
Det drepte alt i baren utenom mennesker.
Jeg vil la mor hjelpe oss med å analysere åstedet.
Hun er spesialist på astrobiologi. Jeg tror at hun kan være til hjelp.
- Vi setter i gang. - Nei, nei, nei...
Vi to er i karantene til vi vet hva slags gift vi har å gjøre med.
Dette er Cadmus. Jeg vet det. De har noe i gjære.
Du blir til vi vet hvordan Cadmus kunne drepe kun romvesener.
Bedre føre var enn etter snar.
- For et deprimerende syn. - Jeg er vant til å feire alene.
- Overarbeid går i familien. - Du må være i høytidshumør.
Sånne tanker pleier å følges av et stikk om at jeg ikke er en Luthor.
Du lar meg aldri glemme at jeg er adoptert.
Når det gjelder barna dine, var Lex alltid favoritten din.
- Og du var alltid din fars. - Du virker nesten sjalu.
Du bør ikke ta alt så personlig.
Ingen forelder elsker barna sine like mye-
- og selv om jeg elsket Lex mer, elsker jeg faktisk deg også, Lena.
- På mitt eget vis. - Med høflighetene ut av veien...
la meg spørre: Hva i helvete har du fore?
Vi har knapt snakket siden Lex' rettssak.
Jeg trodde at du ville forsones. Det er jo tross alt Thanksgiving.
Men jeg tok visst feil.
En journalist snoker rundt. Hun er smart.
Hun vet noe om deg. Hva er det?
- Jeg aner ikke. - Jeg vet at du lyver.
- Hvordan vet du det? - Du sa at du elsker meg.
Vi vet begge to at det ikke er sant.
Takk for at du kom, mor.
- Søren også. - Uflaks for deg.
Min tur. Jeg mener, vær så snill.
- Og du sitter i fengsel. - Det føles passende.
Du kommer ut herfra snart. Jeg også, så ikke furt.
- Du liker meg ikke, hva? - Så klart jeg liker deg.
Nei, jeg mener, du liker-liker meg vel ikke?
"Liker-liker" deg? Unnskyld, engelsk er mitt andrespråk.
Mor syntes at du var ekstra hyggelig mot henne på Thanksgiving.
Det er en greie gutter på denne planeten gjør.
De er hyggelige mot mødrene til jentene de har falt for.
Jeg beklager. Jeg henger ikke med.
Du vil ikke pare deg med meg, hva?
Har du sett kvinnene jeg har lokket til meg-
- jordboere og andre, siden jeg kom til denne planeten?
Takk for forklaringen.
Mon-El? Herregud. Herregud.
Mon-El! Du!
- Advarsel, innesluttingslekkasje. - Bli hos meg.
Bli hos meg! Hjelp!
- Han er stabil. - Takk, Rao.
- Men han er smittet. - Overførte han det til Kara?
Viruset er ikke overførbart mellom organismer.
Man må komme i kontakt med aerosolen for å bli smittet.
Det er én ting til.
Jeg isolerte en streng av viruset fra Mon-Els blod.
Proteinkappen gjør meg ganske sikker på at viruset er fra Krypton.
Et kryptonsk virus? Hvordan fikk Cadmus fatt i det?
Blodet mitt. Derfor trengte de det. For å komme inn.
- Komme inn i hva? - Fortress of Solitude.
Hva skjedde her, Kelex?
Kara Zor-El, det er en inntrenger i festningen.
Hvor? Hvem er det?
Du. Du er inntrengeren, og du skal bli tilintetgjort.
Hva ville du her, Henshaw?
Prosjekt Medusa?
- Far. - Hei, Kara. Hva vil du vite?
Hva er prosjekt Medusa?
Medusa. Et virus jeg skapte for å beskytte planeten Krypton.
Vent... Et virus du skapte?
Det var et delt partnerskap mellom forsknings-og militærlaugene.
Vi sørget for at viruset bare angrep ikke-kryptonsk fysiologi.
I tilfelle en invasjon-
- kunne Medusa drepe fremmede soldater-
- og samtidig beskytte våre sivile og vår infrastruktur.
Under oppveksten min sa du at arbeidet ditt reddet liv.
Jeg reddet kryptonske liv. Det var det perfekte våpenet.
Nå er ditt perfekte våpen i min fiendes hender.
Henshaw stjal virusets formel fra Fortress of Solitude.
Cadmus kan dermed lage så mye de vil av viruset.
Et ustoppelige biovåpen som dreper alle unntatt kryptonere, strålende.
Det forklarer hvorfor Mon-El lever. Daxamitter har lignende DNA.
- Vil han komme seg? - Han kjemper tappert...
men uten en kur vil infeksjonen vinne.
Her er alt jeg fant om viruset i festningen.
Mor og jeg setter i gang umiddelbart. Vi skal finne et motmiddel.
- Er alt i orden? - Ja. Jeg klarer meg.
- Hva er det? - Jeg bryter det ned på molekylærnivå.
Nei, jeg vet at du har prøvd å fortelle meg noe.
Å... Nei.
- Hvordan? - Du kan ikke holde på hemmeligheter.
Dette er ikke noe sånt.
Har det med Maggie å gjøre?
Du nevner henne mye.
Min vakre Alexandra, hvorfor? Hvorfor er det så vanskelig å si det?
Jeg føler at jeg... skuffer deg, på et vis.
Hvorfor skulle jeg bli skuffet over at du er homofil?
Du har alltid ønsket at jeg skulle få et vanlig liv.
Se på livet familien vår har levd. Se på meg, se på søsteren din.
Jeg forventet aldri at du skulle få et vanlig liv.
Du ville alltid bli annerledes, for du var noe utenom det vanlige.
Og jeg elsker deg uansett hvordan du er. Kom.
Jeg liker denne utsikten bedre enn i det forrige kontoret.
Her ser vi alltid livet vi har fått ansvaret for å beskytte.
Det minner meg litt om utsikten fra rommet mitt på Krypton.
Jeg kunne se hele byen fra det vinduet.
Alle lysene, kapslene som fløy forbi...
Men på den andre siden så jeg vel egentlig ikke noe overhodet.
Hele livet mitt trodde jeg at foreldrene mine var de gode.
Men jo mer jeg får vite, desto mer ser jeg ting som de faktisk er.
Og jo mer skammer jeg meg over å være datteren deres.
Foreldrene dine prøvde å beskytte planeten. De prøvde å redde liv.
Lex og Lillian Luthor mente nok også at deres hensikter var gode.
Er dette arven deres? Død og ødeleggelse i universet?
Dine foreldres arv er ikke død og ødeleggelse, det er deg.
J'onn. J'onn!
Hva er det som skjer med deg?
M'ganns blodinfusjon reddet livet mitt...
men den forgiftet meg også.
Jeg... Jeg holder på å bli forvandlet til en hvit marsboer.
Herregud. Alex og Eliza kan finne en kur. Vi kan fikse dette.
De må prioritere Medusa.
De må ikke miste fokus fra hovedoppdraget.
Vi må stoppe Cadmus.
Vi vet hvordan Cadmus vil bruke Medusa.
Dispersjonsmiddelet de trenger, finnes ikke her-
- men det finnes et lignende element: Isotop 454.
Den er veldig sjelden. Kun L-Corp produserer det.
Får Cadmus fatt i det, kan de spre viruset over hele byen.
Det er ingenting vi vil kunne gjøre for å stoppe dem.
Maggie, send alle tilgjengelige enheter til L-Corp.
Nøkler, belte, metallgjenstander. Du, vent. Stopp!
Jeg burde ha forstått at du ville dukke opp.
Stikk herfra.
Unna. Ned på gulvet!
Du prøver å redde verden, men ingen vil redde deg.
- Maggie... - Bare få tak i svinet.
Han er borte.
- Sikret du isotopen fra L-Corp? - Nei, men Henshaw fikk den ikke.
Mon-El blir ikke bedre, og vi har ikke noen kur i sikte.
Det må finnes noe på krystallen som kan være til hjelp.
Det er beskrivelser av hvordan man syntetiserer og sprer viruset...
men de overveide nok aldri engang å skape en kur.
- Hva med Lena Luthor? - Hva med henne?
Lenas mor tok det kryptonske viruset og syntetiserte det på jorda.
- Jobber hun med henne... - Hun ble sjokkert av å se Henshaw.
Luthors er ganske gode skuespillere. Eller sosiopater.
- De vet hvordan man lurer folk. - Nei, jeg så Lena i øynene.
Hun vet ingenting om Cadmus og moren, det vet jeg.
Ville du satse Mon-Els liv på det?
Det der er egentlig ingen inngang.
Jeg ville bare takke deg for det du gjorde tidligere.
Du reddet både mine ansattes og mitt liv.
- Nå må du hjelpe meg. - Hva som helst.
- Jeg må finne moren din. - Moren min?
Moren din står bak Cadmus. Hun er lederen deres.
- Du lyver. - Nei.
Hun har et virus som kan utrydde alle romvesener i National City.
Hjelp meg å finne henne, så hun ikke skader flere uskyldige.
Jeg trodde at du var annerledes.
Du har det symbolet på brystet, og alle tror at du er god.
Hvor mange ganger tok fetteren din på seg den drakten og kom etter Lex?
Hun er ingen helgen, men du påstår at hun er djevelen personifisert.
Når begynner du å gå etter meg?
Jeg vet hvordan det er å bli skuffet over foreldrene sine.
Men jeg er en ganske god menneskekjenner.
Og du er ikke som moren din. Hun er kald og farlig-
- og du er for god og for smart til å følge i hennes fotspor.
Vær din egen helt.
Ta samme vei ut som du kom inn.
- Unnskyld. Går det bra? - Ja da.
Jeg er bare nervøs for at du ikke er sørlig flink til dette.
Tydeligvis har bedøvelsen begynt å virke...
- for du er ferdig her. - Takk.
- Nei, det er jeg som skal takke deg. - For hva da?
- Jeg fortalte mor. - Gjorde du? Hvordan tok hun det?
Bedre enn meg. Da du...
Da du antydet at jeg var homofil, fornektet jeg det.
Så tenkte jeg at det bare hadde noe med deg å gjøre.
Hvordan skulle jeg ikke kunne like deg?
Men jeg var nok ikke komfortabel med at det var mitt nye normale.
Men det er mitt nye normale. Og det er jeg glad for.
Fordi... Jeg vet ikke. Jeg forstår meg endelig på meg selv.
Nå har jeg innsett at det ikke handlet om deg...
men om at jeg må leve mitt eget liv.
Så takk skal du ha.
Når som helst.
- Hei. - Hei.
Har du fått en ny kraft og kan kopiere deg selv?
- Jeg ser to av deg. Skikkelig kult. - Nei, dessverre.
Ingen nye krefter. Bare... Jeg tror at du har dobbeltsyn.
- Jeg har altså en ny kraft. - Ja.
Adoptivmoren din Eliza tror at jeg er døende.
Kanskje jeg ikke har din hørsel, men min er ganske bra.
- Hun kommer til å finne en kur. - Det er greit.
- Jeg har lurt døden for mye. - Du burde ikke være døende nå.
At du er det, skyldes familien min.
- Eliza gjorde sitt beste. - Nei, ikke hun.
Min biologiske far skapte Medusa.
Han er grunnen til at du lider, og at jeg ikke kan gjøre noe med det.
Du er vakker...
med alle verdenenes vekt på skuldrene.
Du trenger ikke å få meg til å føle meg bedre.
Ja. Kjempevakker.
To ganger på én dag. Vi har nesten et ordentlig mor-datter-forhold.
Medusa-viruset. Det var derfor du sendte håndlangeren din hit.
For Isotop 454.
Du leder Cadmus.
Skal du preke for meg, som du pleide å gjøre med Lex?
Nei.
Det du sa tidligere... Det var sannhet i det.
- Be meg om hjelp, så hjelper jeg deg. - Er det så lett?
Det er så lett.
- Jeg trodde ikke du trodde på saken. - Du får bli kjent med datteren din.
Radiologisk alarm. Isotop 454 har en radioaktiv signatur.
Jeg får en advarsel om den flyttes fra lageret til L-Corp, og...
- La meg gjette. Den rører på seg. - Hvordan?
Cadmus forbereder seg på å slippe ut viruset i havnen.
Hvorfor? Havnen er ingen ferskvannskilde.
Der kan de slippe det ut i luften og spre det over National City.
I kveld tar marerittet vårt slutt. Romvesenene på vår planet skal dø.
Jorden tilhører menneskene. Fremtiden tilhører menneskene.
- Vi er Cadmus. - Vi må handle. Øyeblikkelig.
Be Alex sende en styrke til havna nå.
- Det er ikke tid. Det blir du og jeg. - Du kan ikke dra ut dit.
- Hvis viruset sprer seg... - dør jeg, og det aksepterer jeg.
Jeg lar deg ikke gjøre dette.
Jeg lar deg ikke dra ut på et kamikaze-oppdrag.
Jeg vil dø som meg selv, Kara. Ikke som en skrekkforestilling.
La meg dele mine utenomjordiske søskens skjebne, hva som enn skjer.
Noen mødre har medaljonger med bilder av ungene sine i.
Du har nøklene til en bazooka.
Det er en rakettutskyter.
Og den er din. Ta den. Bevis at du er med meg.
Slipp ut Medusa og gjør slutt på romvesenene en gang for alle.
- Ikke gjør det, Lena. - Hvorfor ikke? Jeg er en Luthor.
Dra! Jeg tar hånd om dette.
- Det er slutt for dere to. - Der tar du feil.
Du er et monster. Jeg skal sende deg tilbake til helvete.
Du har endelig rett, Henshaw. Jeg er et monster.
Har deg!
Herregud.
Du er kanskje et romvesen, men jeg er Cyborg Superman!
Du er kanskje en kyborg, men du er ingen Superman.
Jeg kommer, M'yri'ah.
De burde ha vært døde. Alle romvesener burde ha vært døde.
Du. Du byttet ut isotopen.
- Du gjorde viruset inert. - Det gjorde jeg.
Og jeg ringte politiet.
- Du er ok. - Det er vi alle.
Han er borte.
Deres nåder, vi har nådd Stjernebrønnen.
- Krypton-kapselen er ikke her. - Finn den.
Ionesporet er borte. Jeg vet ikke hvor jeg skal lete.
Finn den, samme hvor mye rom vi må krysse-
- hvor mange liv vi taper, eller hvor mange soler vi brenner.
Mon-El av Daxam skal finnes.
- Er jeg død? Er dette himmelen? - Nei.
Vi klarte å skape en kur fra et levende eksemplar av viruset.
Når mor sier "vi", mener hun "hun".
Men Winn og jeg så på med entusiasme.
Og det blir enda bedre.
Jeg klarte å snu Medusa-viruset mot en felles fiende:
J'onns hvit marsboer-blodceller.
J'onn, du ser strålende ut!
- Jeg føler meg bra. Takk, Eliza. - Fornøyelsen var på min side.
- Jeg er så glad du har det bra. - Ja, hva ville du ha gjort uten meg?
Skal vi snakke om det som skjedde?
Ja. Jeg vil høre alt om hvordan du tok igjen det missilet.
Nei, jeg mener, skal vi...
Skal vi snakke om det som skjedde mellom oss da du var døende?
Hva skjedde? Hva gjorde jeg?
- Du siklet. - Nei...
- Du siklet over hele deg selv. - Ganske ille. Men... var det alt?
- Ja, det var alt. - Ok.
- Hvil deg litt. - Ja.
Hei. Sulten?
Ja. Kom inn. Ikke bry deg om pyjamasen.
Den er søt.
Det er sent. Har du en sak eller noe?
Jeg trenger virkelig et godt, gammelt mord akkurat nå.
Jeg kom ikke hit for jobben.
Jeg trengte virkelig å møte og snakke med deg.
Er alt i orden?
Saken er den at jeg nesten døde.
- Jeg hadde ikke latt det skje. - Det vet jeg.
Men det fikk meg til å tenke at jeg...
Jeg var så dum. Jeg trodde...
og jeg antar at jeg hadde rett, at du kom ut for min skyld.
Og det skremte meg.
Men... Livet er for kort.
Og vi bør være de vi er.
Vi bør kysse de jentene vi vil kysse.
Og jeg vil bare...
Jeg vil kysse deg.
Så du sier at du liker meg?
- Det var det jeg forsto. - Du skal vel ikke bli gal nå?
Sannsynligvis.
Dette bør være rett sted.
Er det ikke det, vil noen bli veldig forvirret.
- Barry! - Hei.
Jeg visste det.
Jeg visste at det var du i den rare romportalen!
- Det tok noen forsøk. Min venn Cisco. - "Venn" er et løst begrep.
Vi jobber sammen. Fint univers du har her.
Husker du da jeg hjalp deg og du lovet å gjøre det samme for meg?
Hva har vi å gjøre med?
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com