När jag var barn var min planet Krypton döende.
Jag sändes till jorden för att skydda min kusin.
Men min kapsel slogs ur kurs och när jag väl kom hit-
- hade min kusin redan växt upp och blivit Stålmannen.
Jag dolde vem jag var tills en olycka tvingade mig att avslöja mig.
För de flesta är jag reporter på CatCo Worldwide Media.
I hemlighet jobbar jag med min syster för DEO-
- för att skydda min stad från utomjordingar och andra som vill ont.
Jag är Supergirl.
I tidigare avsnitt:
- Han är från Daxam, Kryptons granne. - Jag heter Mon-El.
- Jag ska bli din handledare. - Jag är i dina händer, Kara.
Det är din första dag på jobbet! Ja!
Bra.
- Den passar! Nu behöver du glasögon. - Jag har redan ett par, tack.
Nej. Riktiga, som mina. Så att folk inte ser att jag är Supergirl.
Ingen lär tro att jag är Supergirl.
Nej, men en vacker dag kanske du vill hjälpa folk som jag-
-och då är de här bra att ha.
- Då vet ingen att Mon-El är Mike. - Vem är Mike?
Du. Mike Matthews.
Winn har fixat födelsebevis och personnummer och allt.
498003145.
Snart får du ett kreditbetyg.
Jag vet inte vad nåt av det betyder.
Du lär dig allt genom CatCo.
Fint. Tack för att du hjälper mig att bli mer mänsklig.
- Nu ser du verkligen ut som en Mike. - Gör jag?
Jag kom på att man kunde bjuda de andra på kaffe för att få vänner.
Mutor. Jag fattar. Vi hade sånt på Daxam.
Nej, inte mutor. Bara vänlighet.
- God morgon. - God morgon.
Vad är det där för larm?
Nej, det är inget larm. Följ med. Det är en telefon.
Man lyfter luren och säger: "CatCo, hur kan jag hjälpa till?"
Ge en kaffe till Eve Tessmacher. Hon jobbar för James, den stora chefen.
Eve! Det här är vår nya praktikant.
- Tack så hemskt mycket. - Ingen orsak.
- Vad heter du? - Mike, nummer 49800...
Nej, Mike. Hon behöver inte veta ditt personnummer.
Varför lärde jag mig då fejk-ID: t?
- Du menar väl ditt riktiga ID? - Ja...
Hej. Mike.
James. Det här är vår nya praktikant Mike.
Just det. Mike. Välkommen till CatCo.
- Är det du som är den stora chefen? - Ja, det är jag.
Jag väntade mig nån mer respektingivande.
Jag har bett miss Tessmacher att ge dig några rapporter att organisera.
Tack. Ledsen att jag har gett bort allt mutkaffe.
Det är lugnt. Jag tänkte precis springa iväg och köpa mig en kaffe.
- Får jag följa med? - Visst. Jag går till hissen.
Hej svejs.
- Varför ta hissen när man kan flyga? - Mon-El!
Mike! Jag har sagt en miljon gånger att du inte får visa dina krafter.
Det är hela poängen med kläderna och glasögonen.
Får jag inte använda krafterna till att gå igenom den här trista högen?
Nej, självklart inte.
Menar du att du aldrig har använt dina krafter till enkla uppgifter?
Aldrig. Inte en enda gång.
Du får ett litet veck där uppe när du ljuger.
- Jag har inga veck. - Du har det nu.
Ditt första telefonsamtal.
- Tror du att du fixar det? - Ja.
Hej, det här är CatCo. Hur kan jag hjälpa till?
Får jag inte försöka vinna igen pengarna?
Som du spelar skulle det ta timmar. Din tjej skulle få anmäla dig saknad.
Inte så troligt. Vi har gjort slut.
- Oj, vad tråkigt. Vad hände? - Hon dumpade mig.
Dumpade hon dig? Vem skulle göra det?
- Hon. Övertygande. - Ni kanske bara bråkade?
Hon sa att jag var envis, okänslig och besatt av mitt jobb.
Jag var även på gränsen till sociopat och hon vill aldrig se mig igen.
Det är hon som förlorar på det.
- Jag trodde bara att hon var... - Vadå?
Tack för biljarden och ölen, men jag ska nog gå hem och ta nåt starkare.
Vi ses.
Okej, krya på dig.
Tack igen för att du tog emot Mon-El.
Är han en hemlös hundvalp?
Ja. Från yttre rymden.
Jag är lite avundsjuk på honom. Allt är nytt och spännande.
Han har mycket att lära sig, men han har min handledning.
Han kommer att vara jordbo på nolltid. Mycket snabbare än jag.
- Det var nära ögat. - Ja, för deras bil.
Seriöst? Mitt framför Supergirl? Jag tycker nästan synd om dem.
Du vet väl att kulor inte biter på mig?
Tur att jag inte har några kulor, då.
James! Gick det bra?
Herregud. Din pappas kamera.
Vilka var det där?
- Känner du igen nåt av dem? - Det! Det var hans vapen.
Okej, det är en anndrannisk fotonkanon.
Hur fick de tag på utomjordisk teknik?
Säkert att de inte var anndrannier?
De var inte lila med fenor, så jag är rätt säker.
Tur att han sköt dig innan den var fulladdad. Annars hade det gått illa.
Vi måste spåra vapnen.
De ger ifrån sig myoner. Jag kanske kan komma på hur man spårar dem.
Ni blev varnade. De utomjordiska inkräktarna är farliga.
De har onda avsikter. De har krafter vi inte kan mäta oss med.
Deras teknik från andra planeter faller i fel händer.
Vi borde inte öppna våra armar för dem.
Vi borde låsa in dem och ta ifrån dem vapnen.
Ni tog inte hänsyn till oss, men nu måste ni ta hänsyn till kaoset.
Priset får betalas i skräck och blod.
Ni kommer att böna och be om vår hjälp. Vi är Cadmus.
Konstig slump att Cadmus släpper en film precis efter det här.
Det är ingen slump om det är Cadmus som tillhandahåller vapnen.
I en attack med utomjordiska vapen har barnsjukhuset blivit drabbat.
Jag vet inte hur ni känner, men jag skulle känna mig tryggare...
- ...om jag hade ett sånt där vapen. - Det är ingen bra lösning.
Vad ska vi göra, då? Bovarna är ju överallt med sina high tech-vapen.
Det är dags att vi goda får lite egna vapen.
Vapnen är dåliga, oavsett vem som har dem.
Vi har en konstitutionell rätt att bära vapen. Även lasergevär.
Det är precis vad Cadmus vill. De ger ut de här vapnen.
De vill sprida rädsla och misstroende.
- Hur vet du vad Cadmus vill? - Jag bara vet det.
Nu räcker det. Ni vet vad ni ska göra. Vi har en tidning att ge ut.
Vad ska jag göra, James?
Anndranniska kanoner och pythariska magmabomber? Krypton hade inget sånt.
Cadmus struntar i vem som får lida, så länge utomjordingar blir hatade.
Du och DEO kommer säkert på en lösning.
Låt inte så pessimistisk.
Förlåt. Jag känner mig bara lite hjälplös bakom Cats skrivbord.
- Du gör ju massor. - Jag kunde inte ens rädda kameran.
Börjar du bli som miss Grant? Hur mycket jobb ger du henne?
Jag har inte gett henne nåt alls.
- Eve. Jag hjälper dig. - Tack, Kara.
Det är rapporterna som Mike skulle organisera.
Mike är så trevlig.
Han tyckte att det var så svårt, så jag hjälpte honom lite. Han är snäll.
- Vill du ta det eller ska jag...? - Jag vill ta det här.
Vad håller du på med?
Äter såna här röda slangar. De är fantastiska. Ren glädje i matform.
Mon-El. Det finns en tid och en plats för godis.
Ja, den här tiden och platsen.
Nej. Den här platsen är din arbetsplats.
När James ger dig en uppgift ska du slutföra den. Inte miss Tessmacher.
Hon ville behaga mig. Om en kvinna vill behaga en man på Daxam...
Avsluta inte den meningen. Vi är inte på Daxam. Tack gode Rao.
Det kommer att bli bra. Det kommer att bli toppen.
- Kara? - Lena! Överraskningsvisit på CatCo?
- Nej, jag ville faktiskt träffa dig. - Jaså?
L-Corp anordnar en fest i helgen.
En insamlingsgala till barnsjukhuset efter den där hemska attacken.
Vill du komma?
- Gala? Är det som en fest? - Nej, det är det inte.
Du är verkligen min enda vän i hela National City.
De flesta vill inte gå i närheten av en Luthor.
Det skulle betyda mycket.
Självklart kommer jag. Jag är hedrad.
- Jag älskar fester. Får jag komma? - Nej.
Det är väl klart att din vän får komma.
- Vad heter du? - Mike. Av praktikanterna.
Okej, Mike av praktikanterna. Skaffa en fin kostym, så ses vi där.
Vi ska på fest. Ja!
Fotonkanonen lämnade strålningsrester på Supergirls dräkt-
- så vi kanske kan skriva en spårningsalgoritm...
Hallå? Jorden till agent Danvers.
- Förlåt. Jag lyssnar. - Nej, det gör du inte. Vad är det?
Maggie är usel på biljard.
Jag försökte till och med låta henne vinna.
Maggie? Polisen?
Ja. Hon är lite nere. Hennes flickvän har gjort slut med henne.
Vad synd.
Hon är inte riktigt sig själv.
Hon är alltid så tuff, men nu känns hon väldigt sårbar.
Jag skulle vilja hjälpa henne.
Jag håller mig utanför andras förhållanden.
Som du höll dig utanför Karas förhållanden?
Det var annorlunda. Jag var kär i Kara. Du är ju inte kär i Maggie.
- Oj! Ny attack. Jefferson och Park. - Utomjordiska vapen?
Få se. Nån borde sända live.
Jäklar. Ja, det kan man säga.
Kara? Vi har en ny attack.
Herregud.
Du kom!
Ni är obetänksam, mr Miner. Lat.
Er vårdslöshet kommer att straffa sig.
Inte med de här vapnen ni gav oss. Inget kan stoppa oss.
Supergirl kan det, om hon får chansen.
Ni riktar in er på för stora mål. Ni borde tänka i mindre skala.
Det gör jag aldrig mer. Nu är det bara stort som gäller.
Stort bankkonto, stor yacht.
Jag har inget intresse av att göra er rik.
Jag är intresserad av att forma opinionen genom de här vapnen.
Jag vill så rädsla och missnöje. Locka till mig allmänheten.
Jaha, så du vill härska över världen?
Nej, jag vill rädda den.
Jag struntar i din politik.
Men om du oroar dig för mig borde du byta ut vapnet Supergirl förstörde.
Till nåt större.
Använd det med gott omdöme.
Jag lärde mig inget om antigravitationsvapen på polisskolan.
Vi analyserar värmeresiduum för att hitta elektromagnetiska komponenter.
- Nörd. - Hur mår du? Bättre?
Det känns som att ha fått en spark i magen i stället för ansiktet.
Vill du hitta på nåt när du är klar med din rapport?
Jag vet en bra pinball-bar, och Food Channel-killens tapasbar har öppnat.
Jag känner inte för det.
Kom igen. Det blir kul. Vi kan fira att vi är singlar.
Jag känner inte för att fira att ha blivit dumpad.
- Det var inte så jag menade. - Vad menar du, då?
Jag tänkte bara att vi kunde ha lite kul.
- Vi kan hålla varandra sällskap. - Du och jag?
Ja. Hur så? Vad är det för fel på det?
- Jag har väl bara fått fel signaler. - Vad menar du?
- Jag visste inte att du var lesbisk. - Det är jag inte.
- Då tog jag väl miste. - Ta inte illa upp, Maggie.
Jag fattar. Du är inte gay.
Du anar inte hur många lesbiska tjejer som har sagt så.
- Jag trodde att du fiskade efter nåt. - Nej, jag ville bara...
Jag hör av mig när vi har kommit nånvart.
- Vad är det? - Har du sett nyheterna?
63 procent av befolkningen vill häva amnestiakten.
Det är efter min artikel om hur Cadmus utnyttjar sociala medier.
Snapper vill ha en objektiv artikel.
Hur ska jag kunna vara objektiv när jag vet vad de håller på med?
Har du sett Mon-El? Jag menar Mike?
Han skulle ta de här till marketing- avdelningen för två timmar sen.
Har du skydd, Mike?
Typ som ett svärd?
Jag vill inte höra det här!
Vad håller ni på med?
Jag vet vad ni håller på med. Sluta upp med det.
Det är inte som det ser ut, Kara.
Det här är själva definitionen av nåt som är som det ser ut. Gå, Eve.
Jag har nog fler superkrafter på jorden än jag trodde.
Tror du att jag kan få alla kvinnor att falla för mig?
Nej. Vad tänkte du egentligen?
- Att jag inte har haft sex på 35 år? - Du får inte göra sånt här.
Säkert? Jag har sett en serie om läkare. Det verkar gå bra.
Jag försöker hjälpa dig att passa in och du bara förstör allt.
Jag försöker vara Mike, men det är svårt. Jag gör oftast min egen grej.
Du får inte göra din egen grej här. Du ska göra min grej.
Okej. Tänk om jag inte vill det, då?
Då får du hitta en annan handledare.
Ni kommer att böna och be om vår hjälp. Vi är Cadmus.
Ni är sämst.
Herregud.
- Smyg inte på folk, James. - Förlåt.
- Letar du efter Kara? - Nej, jag letade efter dig.
Jag hade lite tid över. Jag saknar dig på CatCo.
Det var gulligt och lite konstigt sagt. Har din dator hängt sig?
Nej. Vet ni nåt om var det här gänget tänker slå till nästa gång?
Vi samlar information och försöker ta fram möjliga måltavlor.
Hur fungerar det?
Till exempel, så har polisen fått in ett tips-
- om en misstänkt skåpbil utanför en bank på Bridwell Avenue.
Vi analyserar tipset och bedömer giltigheten.
Verkar det stämma?
Det här? Nej, jag tror inte det.
Vi har agenter som är ute och spanar på de mer sannolika platserna.
- Så banktipset är inte aktuellt? - Inte just nu.
Okej. Jag måste tillbaka till kontoret. Kul att snacka lite.
Okej...
Vad är det med hjältar i den här stan?
Ha så kul.
Vänta!
Ut! Skynda er!
Jag trodde att korsetter för män blev omoderna på 1800-talet?
Jag spelade basket i går och gjorde illa några revben.
Du ljuger riktigt dåligt, Olsen.
Jag hackade övervakningsfilmen från attacken på banken i går kväll.
Samma ställe som jag pratade med dig om i går.
Grym förklädnad, förresten.
- Hur tänkte du? - Du förstår inte.
Upplys mig, då. Jag ser en dåre med slagträ, rånarluva och dödslängtan.
Hela mitt liv har jag stått och tittat på.
Jag har gömt mig bakom min kamera medan mina bästa vänner är hjältar.
Jag vill göra nåt gott för världen.
Jag har redan väntat för länge.
Winn... Du har hittat ditt syfte på DEO.
Det har inte jag. Inte här.
Men det här känns rätt.
Ledsen, men du har inga superkrafter.
Jag vet, men jag kan göra det här. Vi kan göra det.
- Vi? - Ja, vi.
Jag har svart bälte. Du har rätt, jag har inga superkrafter.
Men du skulle kunna göra en dräkt och bygga ett vapen åt mig.
Tillsammans kan vi jämna ut oddsen. Kom igen.
- Nej, jag kan inte göra det. - Du hjälpte ju Kara.
Det är annorlunda. Hon kan flyga. Du är bara lång.
När jag såg min pappas kamera bli förstörd-
-blev jag påmind om en sak.
Han offrade sitt liv för att skydda vårt land.
Med det här kan jag hedra honom.
Eller sluta som han.
- Winn. - Vad är det?
Jag tänker fortsätta vara den där galningen-
- med slagträ och rånarluva, med eller utan din hjälp.
James, killar som du och jag...
...vi finns för att ge folk information.
Vi slåss med kunskap. Det finns ingen skam i det.
Du måste tänka igenom det här.
Du kommer att bli dödad på kuppen.
En munk? Du äter aldrig socker mitt på dagen. Vad är det?
Jag är förvirrad över en sak.
Men du klampar ovanligt högljutt. Är allt bra?
Var ska jag börja?
- Mark fick nästan sparken i dag. - Vem?
Mark. Mike. Mon-El.
Han tar inte jobbet på allvar.
- Han verkar aldrig ha jobbat. - Han kommer från en annan planet.
Jag med, och jag fick hantera det pinsamma högstadiet när jag kom hit.
Jag hjälpte honom att få en ny identitet.
Jag fixade en praktikplats åt honom.
Jag skaffade till och med förklädnadsglasögon åt honom-
- ifall han skulle vilja hjälpa folk som jag gör.
Han har allt han behöver, men han är ändå en katastrof.
Där har du problemet.
Glasögonen? Jag kan ta tillbaka dem, men det hjälper knappast.
Sitt ner.
När du kom till oss tänkte jag: "Äntligen har jag en syster."
- En utomjordingssyster. - Ännu bättre.
Men jag ville att du skulle vara precis som jag.
Jag släpade med dig på vetenskapsmässor.
- Tvingade dig att se skräckfilm. - Vad har du emot romantiska komedier?
- Jag tvingade på dig min musik. - Din punkfas var väldigt konstig.
Men till slut släppte jag taget.
Jag lät dig skaffa egna intressen och lyssna på din egen skumma musik.
För det första är N'Sync inte skumma. För det andra är de fantastiska.
Mon-El är inte du. Och du är inte jag.
Det som funkade för dig kanske inte funkar för honom.
Folk måste få lista ut vad som funkar bäst för dem.
Ta reda på vilka de verkligen är. Vad som är deras syfte.
Så du menar att jobbet, tröjan och glasögonen är lite överdrivna?
Alla passar inte lika bra i rutigt som du.
Du ville ju prata om nåt och jag har bara babblat på.
Förlåt. Vad är det som har hänt?
Jag...
- Vad gör hon här? - Vem?
Lena! Hej. Kom in.
Förlåt att jag bara dyker upp så här.
Jag känner igen dig. Du räddade livet på mig.
Specialagent Alex Danvers. FBI.
Hon är min syster.
Stan är mindre än jag trodde. Ni båda kanske kan hjälpa mig.
Jag hjälpte dig med slagsmålsklubben. Nu är det min tur att be om hjälp.
Vad som helst.
Jag behöver kontakta Supergirl.
Jag är inte van vid att bli kallad.
Jag har gjort mitt. Folk är rädda för vapnen. Du fick det du ville ha.
Och vad vill ni ha, mr Miner?
Ett sista uppdrag.
Lena Luthor?
Hon ska ha fest. De rikaste i National City kommer att vara där-
- i sina guldsmycken och diamanter. Det är en guldgruva.
Och du får uppmärksamheten som du är ute efter.
Familjen Luthor är smart och farlig. Ni vill inte göra er ovän med dem.
Supergirl är borta. Vi behöver nog inte vara rädda för en rik snorunge.
Underskatta henne inte.
Om ni vill slå till mot galan får ni använda det ni redan har.
Ni drivs av ren girighet, mr Miner. Det är inget fel i det.
Men jag drivs av nåt mycket ädlare.
Jag kämpar för mina barn. Min son och min dotter.
Deras liv hänger på att jag uppnår mitt mål.
Att stoppa utomjordingarna.
Jag försöker rädda världen från undergången.
Skulle jag vara rädd för er?
Slå till mot Lena Luthor på egen risk.
Vi ska attackera festen!
- Supergirl. - Ville ni träffa mig?
Ja, tack för att du kom.
Jag vill bjuda in dig till min fest.
Kara Danvers berättade att ni skulle anordna en insamlingsgala.
Det går inte. Det är en uppenbar måltavla för gänget.
Därför behöver jag ditt beskydd.
Om Supergirl är närvarande kan mina gäster och jag känna oss trygga.
Ni gillar att ta risker, eller hur?
När Corben var ute efter er, och nu... Varför?
Vi kan inte leva i rädsla.
Du om nån borde förstå det.
Du riskerar ständigt livet för rättvisans skull.
Är det så svårt att tro att jag känner likadant?
Eller är du en av dem som inte tror att en Luthor kan vara god?
Jag anser att alla ska bedömas efter sina egna meriter.
Gör då detsamma för mig. Festen måste bli av. Jag ber dig om hjälp.
Jag har väl inget val.
Tack. Då får jag och Kara se dig i morgon kväll?
Javisst. Både Kara och jag kommer på festen.
Skit!
Myondetektorn ger utslag för alla vapen inom 30 meters avstånd.
Har jag nånsin haft fel? Okej, men nu är jag säker.
Där är Lena. Operation "Doubtfire" inleds. - Lena!
Vad fint att se dig, Kara. Kul att du kunde komma.
- Har du sett Supergirl? - Hon är säkert på väg.
Nej, men förlåt! Spillde jag på dig?
Har nån lite sodavatten?
Supergirl. Kul att du kunde komma.
Det här är nog en dålig idé.
Vi får väl se hur det går.
Jag spanar efter aktivitet och kommer tillbaka så fort jag anar fara.
Kara! Du missade precis Supergirl.
Gjorde jag? Sablar.
James. Du är väl inte här för att bekämpa brott?
Nej, jag är bara en god medborgare.
För vi kom ju överens om att det vore självmord.
Vad heter du, min sköna?
Jaha, det var du.
- Ska du skälla ut mig igen? - Nej. Det ska jag inte.
- Vad är det med din mun? - Jag ska inte skälla ut dig igen.
- Var fick du tag i kostymen? - Gillar du den?
Eve gav mig sin plastfyrkant för att köpa saket.
- Tog du hennes kreditkort? - Du tänker skälla.
Jag ska inte skälla.
Jag saknar att dansa. Jag dansade mycket på Daxam.
Ja, vi dansade på Krypton också.
- Då så... - Ursäkta. Vänta lite.
Hon gillade ju varken dig eller mig. Hon kan väl inte gilla honom?
Nej, omöjligt.
- Vad är det där? - Problem.
Gör ingenting.
Hoppsan! Titta på alla fina saker.
Ni har förstört fel fest.
Skulle inte tro det, prinsessan. Det här blir enkelt.
Ge hit ringar, pärlor, diamanter och plånböcker, så blir ingen upplöst.
Tänk inte ens tanken.
- Trodde du inte att jag skulle komma? - Jo, jag räknade faktiskt med det.
Hör du!
Ursäkta?
Är det där en svartkroppsgenerator?
Ja, om jag får den att fungera.
Hela festen var en fälla för dem.
En fälla som är på väg att misslyckas.
Om svartkroppen är i jämvikt med vapnen-
- absorberar den deras strålning och avaktiverar dem. Det är briljant.
Ja, men frekvensen och våglängden stämmer överens, så...
Induktionsrullen.
Nattinatt, Supergirl.
Sätt igång den.
Vi var inte... där under... Vi stoppade dem!
- Jag vill prata med åklagaren. - Han vill nog prata med dig också.
Du fattar inte.
Jag vet vem som gav oss vapnen. Jag kan ge er henne.
- Jag lyssnar. - Överenskommelsen först.
- Hör ni mig, Miner? - Vad fan...?
Jag varnade er. Ni ska inte berätta för nån vem jag är.
Nej. Hennes röst... Jag hör den i mitt huvud.
Adjö, mr Miner.
- Miner! - Kalla på sjukvårdare!
Vad fan är det som pågår?
Mot nästa.
- Jag var livrädd för att gå in här. - Det var jag också.
- Du tänker inte sluta, eller hur? - Nej.
Gud hjälpe mig... Jag ska hjälpa dig.
Varför har du ändrat dig?
Jag satt bakom mitt lilla skrivbord i så många år och byggde brandväggar-
- så att ingen skulle få reda på vad den senaste kändisbebisen hette-
- eller hur mycket Cat handlade på Barney's. Mer än man kan tro.
Det var inget betydelsefullt arbete.
Du har rätt. Nu jobbar jag på DEO.
Det är fantastiskt.
Jag fattar.
Att vara hjälte... är beroendeframkallande.
Och jag skulle må dåligt om du gick och dog när jag kunde ha hjälpt dig.
Jag funderar på min dräkt.
Snälla. Jag håller redan på med den. Lita på mig.
Gör mig en tjänst. Spring inte in i skottlinjen förrän den är klar. Okej?
Har du funderat på nåt hjältenamn? En superhjälte måste ha ett namn.
- Jag har ett. - Tänker du berätta det?
När vi är klara kommer alla att känna till det.
God morgon.
- Är jag sen till jobbet? - Nej. Du fick sparken.
Det var nog inte meningen att jag skulle vara praktikant.
Det tror inte jag heller.
- Är du inte arg, då? - Jag lär alltid vara lite arg på dig.
Det tror jag också.
När jag var yngre visste jag inte alls vem jag ville vara på jorden.
Jag hade en familj som hjälpte och vägledde mig-
- men i slutändan var jag tvungen att fatta mina egna beslut.
Jag försökte tvinga på dig mina beslut.
När du landade kändes det så spännande att få ta hand om nån.
Jag fick aldrig chansen att göra det för min kusin.
Men du är en egen person.
Ditt liv på jorden kommer att bli annorlunda än mitt.
Och det är jättebra.
Betyder det att jag inte behöver nåt jobb?
Nej, du behöver ett jobb. Men du får hitta nåt som du gillar.
Jag ska ge dig den hjälp du behöver. Så fungerar en riktig handledare.
Jag vill ge dig en sak.
En guidebok om National City.
Tack, Kara.
Oj... Vad är en strippklubb?
Vi ska nog riva ut den sidan.
Jag hörde vad som hände. Mår du bra?
Jag har sett mycket sjuka grejer på jobbet, men det där var...
Vad gör du här?
- Jag var orolig för dig. - Förlåt om jag var framfusig sist.
Hela mitt liv har handlat om att vara perfekt.
Ha perfekta betyg, ett perfekt jobb och vara en perfekt syster till Kara.
Det enda som aldrig blev perfekt var mitt kärleksliv.
Jag tyckte aldrig om att dejta. Jag försökte.
Jag blev utbjuden. Men...
Jag gillade inte det intima.
Jag...
Jag tänkte bara att det kanske inte var nåt för mig.
Att det inte var min grej.
Det slog mig aldrig att det kunde vara på grund av det där andra...
Att... jag kanske...
Alltså, jag...
Jag vet inte. Nu kan jag inte sluta tänka på...
På vadå?
På att det kanske låg nån sanning i det du sa.
Om...?
Det du sa. Om mig.
Jag måste gå nu.
Jag är glad att du mår bra.
Ni tog en stor risk, miss Luthor.
Varför berättade ni inte om er plan?
Du hade väl inte trott på att en Luthor ville skipa rättvisa.
Jag hade inte kunnat stoppa dem utan er. Tack.
Vem kunde ha trott att en Luthor och en Super skulle samarbeta?
- Hoppas att vi kan göra om det. - Jag med.
Jag visste inte att du hade besök.
- Ursäktar du mig, Supergirl? - Självklart.
Ledsen att jag missade din fest.
Det var väl ingen nyhet.
Vad kan jag göra för dig... mamma?
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com