Da jeg var barn, holdt planeten min Krypton på å dø.
Jeg ble sendt til jorden for å beskytte fetteren min.
Kapselen min ble slått ut av kurs, og da jeg kom hit-
- hadde fetteren min allerede vokst opp og blitt Superman.
Jeg skjulte hvem jeg var til jeg ble tvunget til å vise meg ved en ulykke.
For de fleste er jeg en reporter i CatCo Worldwide Media.
Men i skjul jobber jeg med adoptivsøsteren min for DEO-
- for å beskytte min by mot romvesener og andre som vil den vondt.
Jeg er Supergirl.
- Tidligere i "Supergirl": - Velkommen til DEO, Mr. Schott.
- Jeg vil bli reporter. - Du bestemte deg for å hoppe i det.
- Jeg har drømt om dette. - Jeg tenkte å bli værende en stund.
- Visste du at han skulle komme hit? - Nei, er det et problem?
Jeg kan ikke jobbe med kryptonitt her.
Han landet i går i en kapsel fra Krypton. Vi vet ikke hvem han er.
Velkommen til Cadmus. Lenge leve Metallo.
Jeg håper virkelig at hun dukker opp. Enda bedre.
- Vil du ta dette? - Jeg fikk se kul ut forrige gang.
Jeg tar skyen. Gi dem det de trenger.
- Blir dette noensinne kjedelig? - I så fall sier jeg ifra.
Det er signalet vårt.
Hvorfor sånt hastverk?
Jeg er sammen med henne.
Jeg tror jeg kan ha skrapet opp støtfangeren.
Hvis kulene ikke fungerer, hvorfor prøver du å slå meg?
Jeg forstår ikke.
- Jeg har en skikkelig god dag. - Jeg også.
Når dere er ferdige med å vise dere, er det en kigori i Riverside Park.
Vi er på vei, Hank!
- "Vi er på vei." - Grinete.
- Øynene på tastene. - Ja, sir.
- Du lovte å være snillere. - Jeg sa at jeg skulle prøve.
"Gjør eller gjør ikke. Det er ikke noe 'prøv'."
Hvor gjerne vil du ha denne jobben, Mr. Schott?
Han drar nok snart herfra. Inntil da...
- Jeg går og skyter på noe. - Det høres avslappende ut.
På tide å våkne, Mr. Corben.
- Jeg føler meg rar. - Jeg kan tenke meg det.
- Jeg tilkaller vaktene. - Vi trenger dem vel ikke her?
- Hvordan gjorde jeg det der? - Jeg skal forklare sammenhengen.
Kryptonerne prøvde å drepe deg.
Vi reddet deg, modifiserte deg og gjenopplivet deg.
- Hvem er du? - Bare en lege.
Jeg er medlem av organisasjonen Cadmus.
Og du... Du er den vi har ventet på, Mr. Corben.
- Jeg tror ikke at han er klar. - Stemmer det, John?
Er du ikke klar til å redde verden fra en utenomjordisk trussel?
- Hva har du gjort med meg? - Jeg har gitt deg en gave.
Jeg har gitt deg liv med det som kommer til å drepe fiendene dine.
Jeg har gitt deg en ny sjanse.
Jeg har gitt deg noe å kjempe for.
Kom igjen.
Supergirl. Vi hørte ingenting, så vi tenkte å fange kigorien.
Vi har allerede sluppet av den lille krabaten i innesluttingen.
- Tre av, karer. - Beklager.
Team Krypton hadde emneknagg "altfor moro".
- Jeg har alltid likt livet mitt... - Neste gang følger dere reglene...
...og varsler om at dere uskadeliggjorde et romvesen.
Fetteren din jobber kanskje ikke for DEO, men det gjør du.
- Vi hadde bare... - Emneknagg "altfor moro". Vi vet.
Vi mister energi fra forvaringsområdet. Igjen.
Det begynte i går kveld.
- All energi i DEO dras til ham. - Eksponerer dere ham for kryptonitt?
- Han er en overlever, ikke fange. - Vi vet ingenting om ham.
Nå er strømmen tilbake.
Verdiene har gått opp igjen. I samme takt som energinedgangen.
- Reparerer han seg selv på cellenivå? - Det er som fotosyntese.
Cellene absorberer elektrisiteten og forvandler den til kjemisk energi.
- Mål verdiene igjen, nå som... - Vi klarer oss, Superman.
Det gjør dere sikkert.
Jeg bør gå.
Jeg vet at dere ikke liker hverandre, men du lovte å være hyggelig.
Han sa at han skulle prøve.
Hvor vanskelig er det å være snill med Superman? Han er jo Superman!
Hvis det er så viktig for deg, skal vi komme overens.
- Blir det "Veep" og kinamat i kveld? - Ja, selvsagt.
- Det er Clarks favorittserie også. - Kommer Clark på søsterkvelden vår?
Ja, han er jo i byen. Og han er familie.
Jo flere, desto bedre.
Den første dagen som reporter. Mye mer gøy enn å kjøpe skolemateriell.
- Jeg gjorde det. - Jeg ser det.
Jeg kjøpte reporterblokk. For å skrive reporternotater.
- Jeg er reporter nå... - Kara, det kommer til å gå kjempebra.
Jeg håper det. Jeg vil ikke skuffe...
Kara, kan jeg få plage deg et øyeblikk?
Lykke til.
Å se Clark Kent gå sin vei er som transcendental meditasjon.
All ens uro og alle ens bekymringer bare... forsvinner.
Det er... fint å høre.
Jeg vil presentere deg for din nye sjef, Kara.
Så flott. Når han kommer, er jeg klar til å sette i gang.
Jeg liker utsikten din, Cat. Veldig åpen.
Det er nok første og siste gang du setter pris på åpenhet fra min side.
- Snapper Carr. Kara Danvers. - Hei, sir.
Snapper skal lede granskningsteamet i CatCo Magazine.
Han er en utmerket journalist og har en passende stil.
Sjaskete, ikke så chic.
Det er en ære å møte deg, Mr. Carr.
Jeg leste reportasjeserien din om politisk korrupsjon. Den var...
Den vant jo Pulitzer-prisen.
Kara er din nye frilansreporter. Lær henne godt.
Jeg gleder meg til å komme i gang.
Jeg skal jobbe hardere enn jeg noensinne har jobbet-
-med noe... noensinne... før.
- Gikk det bra? - Ja. Han likte deg virkelig.
Løp av gårde nå.
- Liker Clark rød eller hvit? - Nei. Han skal ikke ha noe.
Alkohol påvirker oss ikke, men han nekter å fly likevel.
Han er en skikkelig nerd.
- Perfekt timing. - Hei, Clark.
Kan Kara og jeg få snakke litt sammen i enerom?
- Ja visst. - Takk.
Det er noe vi bør snakke om.
Det er greit. Du har tenkt å dra tilbake til Metropolis.
- Ja. Tiden er inne. - Ja.
Jeg trodde at du skulle bli noen dager til.
Det skulle jeg gjerne.
Men jeg må hjem til Lois og Daily Planet.
- Metropolis trenger helten sin. - Jeg forstår.
En mann vil hoppe fra National City-broen.
Broen er stengt.
Et siste oppdrag sammen?
Ikke gjør dette, sir.
Corben?
Nei. Metallo.
Jeg ble skutt i ryggen. Du får i hvert fall se døden komme.
Kara?
Kara!
Jeg har det bra. Jeg er bare litt svimmel.
Du sa at bare DEO hadde tilgang til kryptonitt.
Hvordan forklarer du det som skjedde der ute?
En kryptonittladet kyborg drepte nesten Kara og meg.
Begynn å snakke, J'onn.
En leveranse forsvant for fire måneder siden.
- For fire måneder siden? - Den ble stjålet.
- Alle på transporten ble gransket. - Dere har en muldvarp.
Hvis dere hadde kvittet dere med alt...
Da hadde vi vært hjelpeløse da Non og Astra aktiverte Myriad.
Eller har du glemt kraften som selv ikke Stålmannen kunne beseire?
Superman og Martian Manhunter skal slåss. Så fælt. Så kult.
Vi har gitt livene for å beskytte jorden.
- Hvis du brydde deg om Kara... - Pass deg.
Innbyggere i National City. Jorden har blitt stjålet fra oss.
Fienden har kommet hit forkledd som helter.
De sier de kommer i fred for å beskytte oss mot oss selv.
Men når får disse gudene for seg å herske i stedet for å tjene?
Vi er motgiften.
Vi er forskerne som skal vise dem hva mennesker kan gjøre.
De som står med inntrengerne, vil ikke skånes. Vi kan ikke stoppes.
Vi er overalt. Vi er Cadmus.
- Cadmus. - De presenterer seg for verden.
- Og erklærer åpen krig. - De vil drepe oss. Alle sammen.
Cadmus har faren min.
- Hva kan de ha gjort med ham? - Vi skal finne ham.
- Og stoppe dem. - Hvordan da?
Metallo består ikke bare av kjøtt og blod nå.
Han har fått et metallskjelett. Jeg fikk spor av legeringen på hendene.
Jeg kan analysere den.
Agent Schott. Hent Non og Astras anti-kryptonitteknologi fra lageret.
Prøv å forbedre den til våre to venner her.
- Får jeg lage Supermans nye drakt? - Ikke noe press.
Dette er større enn oss begge, Superman.
- Vi bør samarbeide. - Jeg håper at du liker kulde.
Jeg ba om kaffe for fem minutter siden!
- Er jeg sen til redaksjonsmøtet? - Du har gått glipp av hele møtet.
Gi meg Cadmus-teksten om fem sekunder, ellers... Du får bli.
Unnskyld, Mr. Carr. Bare si hva jeg skal gjøre. Hvor er stolen min?
- Du får ingen stol, hestehale. - Greit. Jeg er alltid på sprang.
Du får ingen stol, for du jobber ikke her.
Det kan ikke du bestemme. Miss Grant ansatte meg.
Jeg blåser i hva Cat sier. Mitt kontor, mitt personale.
Men jeg valgte denne jobben.
Jaså, valgte du den?
Du har ikke fortjent den. Man blir ikke bare reporter.
Man skal ha tatt en utdannelse-
- eller jobbet seg opp. Journalister lever for å fortelle historier-
-grave frem sannheten og jobbe hardt.
Jeg innrømmer at jeg har mye å lære. Gi meg en oppgave...
Ingen oppgave, ingen jobb. Ut herfra nå-
- før jeg kanaliserer min siste skilsmisse og knuser deg psykisk.
Vel, hvis...
Du...!
Takk for at du tok knekken på alt håp om at du kunne snakke eller skrive.
- Har du litt tid, miss Grant? - Har jeg litt tid?
Ser det sånn ut, Kara? Har du møtt meg?
- 30 sekunder. Ut med språket. - Carr nekter å se meg som ansatt.
Jeg skjønner. Hva vil du at jeg skal gjøre med det?
- Si at han skal høre på deg. - Unnskyld, hører jeg ting?
Skal jeg si at han skal være snill fordi du ikke tør å forsvare deg?
- Ja! - Nei!
Nei, nei og nei. Jeg skal ikke fikse ting for deg, Kara.
Du er en voksen kvinne. Du er smart, begavet og forbløffende.
Hvor mange ganger skal jeg måtte si det før du innser det selv?
Vær ei voksen jente og vis makten din.
Jeg er ikke her mye lenger.
Hva skal det bety?
Herregud. Herregud, er du døende, miss Grant?
Nei, nei. Jeg er ikke døende.
Jeg skal slutte.
Ok, katten er ute av sekken.
Jeg skal ta permisjon fra CatCo.
- Hva? - Jeg har gjort alt jeg kan gjøre her.
Jeg er som en hai i et akvarium som bare svømmer rundt i sirkler.
Ja, jeg har skapt et medieimperium-
- og forhåpentligvis spredd litt lys over verden.
Jeg lanserte jo Supergirl, men...
Jeg har svømt i samme basseng altfor lenge.
Det er nye hav der ute som jeg må erobre.
Jeg må stupe uti.
Alt forandrer seg så raskt.
Jeg takler ikke forandringer særlig bra.
Miss Grant, jeg...
Jeg kan ikke forestille meg å være her uten deg.
Kara. Du...
Kara...
Du vil være situasjonen voksen.
Nå vil jeg at du går inn dit-
- og viser den drittsekken Snapper hva du er laget av.
Skynd deg nå.
Dette var en total fiasko. Han burde ikke ha vært der ute.
Ikke? Jeg er faktisk veldig fornøyd.
Han klarte å såre Superman. Vet du hvor vanskelig det er?
Men kryptonerne lever.
- Snart vil de slå tilbake. - Det er vi enige om.
Gi meg en ny sjanse, så dreper jeg dem begge.
Du vil få sjansen din, John. Jeg lover.
- Vi går videre til fase to. - Vi har jo ingen passende kandidat.
- Jeg har perfekt mann til jobben. - Hvem da?
Hva er dette? Hva gjør du?
Er du klar til å bidra til å redde verden?
Nei! Vær så snill! Slutt! Slipp meg!
De vil bli tatt helt på senga.
- Foreldrene dine? - Ja.
- Du snakker kryptonsk. - Vi er begge menn uten hjem, Kal.
Hvis vi ikke bevarer hverandres historie, hvem skal gjøre det?
Du kan ikke tilby vennskap med én hånd og kryptonitt med den andre.
Jeg må. Fordi Mars er en krypt.
Fordi sinte guder brente barna våre, og vi kunne ikke stoppe dem.
Fordi jeg aldri igjen vil være uforberedt.
Hat meg hvis du vil. Det er som det er.
Jeg hater deg ikke, J'onn.
Men jeg stoler ikke på deg. Vi burde ha vært allierte.
Er kryptonitten verdt så mye at du heller står alene?
- Kelex. - Mester Kal. Hva kan jeg gjøre?
Søk etter ukjente molekyler.
Stråling assosiert med promethium, menneskets sterkeste metall.
Promethium? Det er interessant.
- Hei. - Hørt noe fra Hank?
- Nei. Hørt noe fra Clark? - Nei.
De finner nok ut hvordan vi finner Metallo snart.
Jeg håper bare at de ikke skader hverandre samtidig.
Jeg ble ikke-ansatt av den nye sjefen min i dag.
- Jeg er visst ikke en reporter. - Kara...
Cat skal slutte, og Clark skal dra hjem. Alt forandrer seg.
Jeg henter litt iskrem til oss.
- I morgen blir alt bedre. - Men jeg har tenkt.
Hva om jeg flytter til Metropolis for å være med Clark?
Ja. National City ville være tryggere uten meg her som Cadmus' mål.
Hank ville slippe å bekymre seg for at jeg blir dårlig av kryptonitten.
Du ville kunne gjøre jobben din i DEO uten å måtte bekymre deg for meg.
Hvis jeg var i Metropolis, kunne Clark og jeg verne byen og hverandre.
Han kan fortsatt lære meg så mye. Hva synes du?
Jeg synes at jeg har holdt kjeft hele tiden Clark har vært her-
- mens du har ignorert meg. Og nå vil du flytte vekk?
Det hadde vært bra for deg. Du ville slippe å ta hånd om meg.
Tar vi ikke hånd om hverandre?
Hele barndommen min ble brukt til å hindre at folk skulle få vite det.
Jeg ofret en legekarriere for å begynne i DEO for din skyld.
Hele livet mitt har gått ut på å beskytte deg.
- Du sa jo at det var et eventyr. - Ja, men det har kostet meg mye.
- Det har kostet meg faren min. - Vi skal finne ham, Alex.
- Hvordan da, om du er i Metropolis? - Ikke gjør det.
Jeg velger ikke én familie foran en annen. Jeg vil ikke føle meg alene.
Når jeg er sammen med Clark, føles det som at jeg er sammen med noen-
- som virkelig forstår hvordan det er å være meg.
Forstår han at han forlot deg hos oss?
Gjør du det?
Det er Clark.
Hvordan går det?
Vi har identifisert metallet i Metallos skjelett.
Finn ut om det er promethium innen 16 mils radius, agent Schott.
Promethium. Vis deg.
Bingo. Atomnummer 61. Kom hit.
Industriområdet. Cadmus kan vel ikke være der?
Da er Metallo alene akkurat nå. Winn?
Draktene er nesten helt ferdige. Og da mener jeg overhodet ikke ferdige.
Vi drar uten dem, Kara. Vi får kanskje ikke sjansen igjen. Møt meg.
- Det er over, Metallo. - Jeg ofrer meg gjerne for saken.
Men det er ikke over. Ikke på noen måte.
- Rører du deg, brenner vi deg opp. - Sett i gang.
Dere er fortsatt her hos meg. Og da er dere ikke i Metropolis.
Det er en felle. Vi må dra til Metropolis.
Følg etter ham. Ellers brenner jeg deg levende.
Vi kommer tilbake. Tro meg.
Jeg burde ha vært her.
Jeg burde ha visst det.
Skrutrekker.
Au! Jeg er ikke bare et pent ansikt, hendene mine er en gullgruve, ok?
Unnskyld. Jeg tenkte på noe annet.
Før kryptonrustningene er ferdige, får du tenke mindre på drap.
Igjen gjør vi alt vi kan for å hjelpe og beskytte Kara.
Vet du når jeg var på date sist?
For to år siden. Du dater mer enn meg.
Frekt.
- Har du bodd i fosterhjem? - Nei.
Det har jeg. Etter at faren min havnet i fengsel.
Man må hele tiden være takknemlig for at noen tar hånd om en.
Det er ikke familie. Familier holder ikke telling. Man må være der.
Slapp av. Det er vanskelig nok å gjøre dette med kryptonitten i lufta.
- Hva sa du? - Som en subatomær garderobe.
- Etterlater kryptonitt rester? - Ja, som alle radioaktive stoffer.
Så hvis vi vil finne ut hvilken agent som har stjålet kryptonitt-
- hjalp Cadmus og kanskje eksperimenterte på faren min...?
Vi tar med en geigerteller til den ordentlige garderoben.
- Hva ser jeg etter? - Du lytter. Den bør pipe.
McGill?
Har du levert inn rapporten?
- Transporterte han kryptonitten? - Nei.
Han burde ikke ha kommet i nærheten av den. Han er muldvarpen.
Hva skal du gjøre?
- Agent McGill, jeg har et oppdrag. - Ja, frue.
Vi skal forflytte en del av kryptonitten vår til Nevada.
Gjør klar transporten.
Ja, frue.
- Har du sett Alex, Winn? - Alex? Alex Danvers? Hvordan det?
Jeg må snakke med henne. Jeg har ikke vært så grei.
- Hun er ikke her. - Hvor er hun, da?
Winn? Hvor er Alex?
Ikke rør deg!
- Det er ikke som det ser ut, Danvers. - Snu deg rundt. Dette gjør vi:
Jeg arresterer deg. Så forteller du alt du vet om Cadmus.
Nei, det gjør jeg ikke.
Agent Danvers fra DEO?
Hyggelig å hilse på deg. Jeg skal hilse til faren din fra deg.
Hvor er faren min?
- Det vil jeg ikke si. - Gjør det, om du skal drepe meg.
Du får dø og huske ham som han var. Det er bedre sånn.
Med mindre du vil gjøre ham selskap? Vi tar imot alle som tror på saken.
Far ville aldri samarbeide med dere.
Vet du hva jeg ser når jeg ser på deg?
Et mishandlet barn. Ei hjernevasket, lita jente som DEO-
- har lurt til å tro at demoner er engler.
At livet hennes bør ofres til dem, inntrengerne våre.
Tenk på hvordan livet ditt hadde vært uten romvesenene, Alex.
Hva det kunne bli om de ikke lenger fantes.
Det er det jeg vil gjøre for verden. Du kan hjelpe meg.
Jeg har drept en kryptoner før.
Jeg stakk Astra av huset El med et kryptonittsverd.
Jeg har gjort det du vil gjøre, det du ikke kan gjøre.
- Jeg er imponert. - Bra.
Og når jeg finner faren min, kommer jeg etter deg.
Vel, da var vel det avklart.
Ikke rør deg.
- Er alt i orden? - Ja, takket være deg.
Unnskyld. Unnskyld for alt.
Unnskyld om jeg fikk deg til å føle deg uviktig.
Du er den eneste grunnen til at jeg har følt meg hjemme her.
- Jeg er bedre når vi er sammen. - Jeg også.
De tror at vi er splittet, men det er vi ikke.
Jeg vet hvordan vi stopper Metallo. Begge to. Men jeg trenger deg.
Jeg er her. Alltid.
Ok, det er litt hastverksarbeid, men de bør holde dere i live.
- Hva synes dere? - Bra jobbet, Schott.
Jeg elsker den.
- Gråter du? - Nei.
Hva er planen?
Cadmus tror at vi er selvopptatt.
De tror at vi sitter alene i hver vår by og bare venter på dem.
De forventer ikke at vi skal ha forsterkninger.
Vi lytter.
Kryptonerne har gått hver til sitt.
De er stolte og står alene i respektive byer.
Det er svakheten deres. Gudenes ego.
Det er nå vi skal slå til, når de er alene.
Ingen står sammen med dem nå. Splittet kommer de til å falle.
- Jeg sa jo jeg skulle komme tilbake. - Jeg sa jeg skulle brenne deg.
Nå er det på tide å slå deg i trynet.
Jeg liker denne. Takk, Winn.
Jo flere, desto sterkere!
Nei, nei!
Nå er det bare deg.
- Prøvde dere å splitte og herske? - Du kan jobbe bra alene, ikke vi.
Vi gir deg en liten timeout. Du får tenke over det du har gjort.
Nå, Alex!
Ser du meg?
Hører du meg? Dette er ikke over.
Jeg kommer til å finne deg.
Da har det begynt.
Vil du savne det?
Hvem fortalte deg at jeg skal slutte?
- En liten fugl. - Et lite fly.
Ja. Det vil jeg. Jeg vil savne CatCo hver eneste dag.
Jeg beundrer deg, miss Grant.
Det er skummelt å forlate sitt velkjente liv.
Jeg skal ta spranget ut i det ukjente. Jeg gleder meg.
Vet du hvor spennende det er å ikke vite hva jeg skal gjøre i morgen?
Det føles fantastisk.
Iblant ønsker jeg at jeg kunne gjøre det.
Begynne på noe nytt og bli en annen.
Livet er langt. Du vil være mange ulike personer før det er slutt.
Kjenner jeg deg rett, kommer alle til å være ekstraordinære.
Men ikke like ekstraordinære som meg.
Selvsagt ikke. Det er veldig sant, Cat.
Jeg heter egentlig Catherine.
- Jeg sier ikke navnet mitt. - Verdt et forsøk.
- Jeg vet det. - Det er reporteren i meg.
Pass på deg selv, Supergirl.
Du også. Og kom tilbake.
Alle trenger forandring, men vi trenger venner også.
Jeg kommer tilbake.
Det gjør jeg.
- Hva skjer? - Nye begynnelser.
Hvor skal du? Og skal du dit på grunn av meg?
Ikke langt, og nei. Jeg er den nye Cat.
Eller, ikke Cat. Jeg fikk jobben hennes mens hun er borte.
Det er et stort skritt opp, eller hva?
Jeg kan snakke med Snapper for deg hvis du vil.
Takk. Men jeg må prøve å ta hånd om det selv.
Gratulerer... sjef.
- Det liker jeg. - Ikke venn deg til det.
500 ord om Metallos angrep mot Metropolis og National City-
- med forklaringer fra øyevitner, politi og null adjektiv.
Alt er grundig verifisert.
Du jobber ikke her. Ikke om jeg ikke sier det.
Det vil du gjøre. Les det, så får du se.
Er du ferdig?
Vil du ikke ha den? Greit. Det er mange andre som vil det.
Vent.
Jeg kommer aldri til å like deg, hestehale.
Du trenger ikke å like meg, idiot... fyr.
Du er like elendig på fornærmelser som journalistikk...
...men kom tilbake i morgen. Kanskje jeg kan lære deg noe.
- Får jeg en stol? - Nei.
Der er den. All kryptonitt på jorden blyinnkapslet.
Jeg stoler på at du gjør det rette, Superman.
Takk.
Jeg kommer til å savne deg, Winn. Nei...
- Neste gang henger vi på ordentlig. - Ja.
Alex.
Jeg skal gjøre alt jeg kan for å finne Jeremiah, jeg lover.
Hva betyr det?
Det finnes ikke noe ord for det på språket deres.
Det nærmeste ville nok være "fortsettelse følger".
- Jeg er glad i deg, Kara. - Jeg er glad i deg også, Kal.
Ja. Ja, Mr. White. Jeg er tilbake.
Nei, sir. Jeg skal aldri mer være borte så lenge.
Nei, Mr. White, jeg ville aldri antyde at du savnet meg.
Jeg sender inn den artikkelen på et blunk.
"Et blunk" er en måleenhet, sir.
Jeg vet hvordan det er å være en fremmed på jorden.
Når du våkner, er jeg her for deg.
Du vil aldri trenge å vite hvordan det føles å være alene.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com