- Får jeg spørre deg om noe? - Jeg kan ikke love at jeg svarer.
Det er akkurat det jeg mente.
Er det lov å snakke underveis?
- Det kunne jo vært regler. - La meg si det sånn:
Nesten ingen klarer hele turen uten å si et ord.
Folk får brått trang til å bekjenne på disse turene.
Man kan ikke si at alt holder noe høyt retorisk nivå, -
- men bare kjør i vei.
Bare ikke tro at du forteller noe jeg ikke har hørt før.
Jeg vil forsøksvis dele historien i fem vilkårlige hendelser -
- i løpet av 12 år.
1. HENDELSE
Her står jeg med en jekk, og så virker ikke dritten.
Har du en jekk jeg kan låne?
- Nei, beklager. - Har du ikke?
Nei ...
- Jeg trodde alle hadde en jekk. - Ikke jeg.
Kan jeg få deg til å se på bilen min?
Jeg trenger ikke se på bilen din.
Det er jekken som er ødelagt. Der.
Hva skal en sånn som meg gjøre?
Ja, jeg kunne vel -
- kjøre bort til Sonnys verksted og ringe etter en bergingsbil.
Det er åtte kilometer dit.
- Hva slags verksted er det? - Sonny er en flink smed.
Kanskje Sonny kan reparere jekken.
Det må du spørre Sonny om.
Kunne jeg lokke deg til å kjøre meg? Vær så snill.
Auda, dette var en tabbe.
- Tabbe? - At jeg satte meg inn i bilen din.
Advarte ikke mor oss alltid mot å kjøre med fremmede?
- Jeg vet ikke hva moren din sa. - Du kan jo være seriemorder.
Ja, beklager, men du ser faktisk litt sånn ut.
Skal jeg kjøre deg tilbake til bilen?
Nei, da. Jeg kan passe på meg selv.
Unnskyld. Er du fornærmet for at jeg kalte deg seriemorder?
Nei.
Det er helt uviktig for meg.
Kanskje det bare er varebilen.
Det er den typen en tenker en kan bli bortført i -
- eller noen kjører lik i.
Men hvis du var seriemorder hadde det nok vært enklest -
- å begrave liket mitt der oppe ved trærne.
I et to meter dypt hull, så ikke revene kunne grave meg opp.
Hva kunne jeg gjort?
Hva kunne jeg gjort for å hindre deg i det?
Å ja. Jeg kunne bare slått deg ned med den jekken.
Den der kunne gjort alvorlig skade, hva?
- Jeg er ikke rettsmedisiner. - Alvorlig skade.
Ikke glem denne. Lykke til med Sonny.
Kan du kjøre meg tilbake igjen?
Hvis Sonny er så rask som du sier.
Jeg er sikker på at Sonny kan kjøre deg tilbake ...
Som sagt liker jeg ikke å kjøre med fremmede.
- Jeg er like fremmed som Sonny. - Vi kom jo fint overens.
Jeg snakker med Sonny. Øyeblikk.
Sonny.
- Hei, Jack. - Hvordan går det?
Jeg drev på med Millers traktor, men damen gir seg ikke.
Du sier ikke det.
Kjempetabbe. Seriemordere kan streife fritt om i landet -
- fordi ikke noe knytter dem til ofrene.
Så det var en kjempetabbe å la Sonny se oss sammen.
Ærlig talt -
- så har jeg viktigere ting fore enn å rote med sånn dritt.
Du sa han var flink.
Sonny lot seg sikkert distrahere av alt det jævla gnålet ditt.
- Jeg har en avtale. - Hva for en avtale?
Det raker da faen ikke deg, vel?
- Skal du bare dra fra meg her? - Ja, jeg tenkte faktisk det.
Det kommer nok en annen seriemorder -
- som kan gi deg skyss tilbake til Sonny.
Hvis han ikke velger å drepe deg først.
Og hvis jeg trygler deg om å kjøre meg? For siste gang?
Vær så snill ... ?
Jeg tar det i meg igjen. Alt det med at du likner en seriemorder.
Nei, du har ikke den karakteren.
Du er altfor pinglete til å drepe noen.
Huff da, så veldig farlig du er.
Du slo henne med en jekk, hva?
Sant å si har jeg hørt om flere mord enn jeg kan telle.
Og hva har den fjollete fyren med noe av dette å gjøre?
Det er Glenn Gould. En av vår tids største pianister.
Han representerer kunsten.
Så en jekk i fjeset på en riktignok uutholdelig dame -
- var stor kunst? Er det budskapet her?
Kjære mr. Verge. Gi meg en sjanse -
- til å kaste lys over historien om jekken.
Gamle katedraler skjuler ofte kunstverk -
- i mørke avkroker, der bare Gud kan se dem.
Eller hva man nå vil kalle den store arkitekten bak det hele.
Det samme gjelder mord.
Når jeg sier katedraler -
- er det først og fremst de gotiske byggene vi beundrer.
Her har elegante spissbuer avløst enklere rundbuer.
Ingeniørkunst består så å si av statikk.
At bygg blir stående tross kreftene de blir utsatt for.
Spissbuen gjorde det mulig -
- å bygge mye høyere og slippe inn mye mer lys.
Men viktigst av alt, med færre materialer.
Jeg liker å si at materialet gjør arbeidet.
Det har liksom sin egen vilje, og følger man den -
- blir resultatet mest utsøkt.
Materialet var altså jekken, -
- og den spratt i hodet på dama selv?
Kunst er mange ting.
Det er en altfor beleilig og uvanlig dårlig unnskyldning.
Men det er uinteressant, hvis ikke du er ingeniør.
Jeg er ingeniør.
Mor mente det var et trygt valg, økonomisk, å bli ingeniør.
Men min store drøm var å bli arkitekt.
Rett før damen og jekken kjøpte jeg en tomt, -
- og siden jeg var byggherre selv, takket være en betydelig arv -
- kunne ingen hindre meg i å skape -
- min egen tegning av mitt eget hus.
Ingeniør eller arkitekt?
Jeg ser en med tvangslidelse i full blomst.
Ordnungszwang, Jack, for å bruke et godt tysk ord.
Det stemmer at jeg hadde tvangslidelse som barn.
Jeg hadde vasketvang -
- og kunne ikke gå fra et rom før det var ryddig og rent.
Det var et slit å holde det nivået i fryserommet.
- Fryserommet? - Fryserommet på Prospect Avenue.
Skiltet hadde alltid vært ødelagt, -
- så ingen visste hva gaten egentlig het.
Jeg kjøpte pizzaene av han som hadde eid fryserommet.
Han sa det var et røverkjøp, men jeg fikk aldri solgt dem, -
- så alt ble for mye for meg.
Jeg fikk bare spist en av de drittpizzaene.
Og så var det en dør til et annet rom, som jeg aldri hadde fått opp.
Jævla nevrotiker, plaget av tvangshandlinger -
- og ynkelige drømmer om storhet.
Og hva med politiet? De begynte vel å komme innom.
Nei. Kanskje jeg bare var heldig. Jeg prøvde å skjule bilen.
Men til min store irritasjon kunne en skimte den fra hovedveien ennå.
Uten å vite det hadde jeg parkert bilen et genialt sted.
Den lille bekken markerer delstatsgrensen.
Lokalpolitiet får ikke sjekke over grensene, -
- for der har de ingen myndighet.
Men jeg aner ikke om Sonny har fortalt dem om meg.
Vi har møttes flere ganger siden, men har aldri snakket om det.
2. HENDELSE
Øyeblikk.
- Morn. - Morn.
Hvem er De?
Politiet.
- Har det skjedd noe? - Nei. Ikke ennå, heldigvis.
Jeg ser at De liker å handle på Carlsons supermarked.
- Har det skjedd noe på Carlsons? - Nei.
Men vi vil gjerne forebygge at det skjer noe -
- i forretningene heromkring, som altså ...
... Carlsons supermarked.
Får jeg komme inn?
Jeg vil se politiskiltet.
Det vil jeg også.
Dessverre blir det litt problematisk akkurat i dag.
Men jeg ser på den minen -
- at De syns det er dårlig at jeg ikke har politiskiltet mitt.
Men De skal vite at det faktisk er bra.
For politiet ... Nå skal jeg ikke lyve.
Det er også bra for meg helt personlig.
Ser De ...
Skiltet mitt er ... hos sølvsmeden.
Ja, det er hos sølvsmeden -
- for å bli polert og ...
... få inngravert et par nye utmerkelser.
Jeg har nemlig blitt forfremmet.
- Okay. - Ja.
Så ... hva er De nå, da?
Hvilken rang har De nå?
Det får vi ikke avsløre. Det er nemlig fortrolig, -
- men jeg kan vel trygt si -
- at jeg har tatt et ganske stort ...
... steg opp på stigen.
- Får jeg altså ... - Nei. Ikke uten skilt.
Bravo!
Det er nettopp den reaksjonen vi gjerne vil se.
Når De sier nei, er hele dagen min reddet.
Alle snakker om sikkerhet, men hvem gjør noe med det?
"Nei" er helt riktig svar. Det er nemlig helt riktig svar.
Slipp aldri noen inn bare fordi de sier: "Jeg er fra politiet."
- Nei, det skal man ikke. - Nei.
- Man venter til de viser ... - Skiltet.
Ja, skiltet. Akkurat.
25 ÅRS TRO TJENESTE
Får jeg ... stille Dem -
- et personlig spørsmål?
Nøyaktig når var det -
- at De mistet Deres mann?
Det er vel et halvt år siden -
- at min mann gikk bort. Hvor vil De hen med det?
Jeg bare tenker på pensjonen Deres.
Jeg vedder på at jeg med en telefon til en kollega -
- kan skaffe Dem en vesentlig høyere pensjon.
Jeg vedder på at jeg kan doble det De får nå.
Øyeblikk ...
Kan De doble pensjonen min ved å ringe noen i politiet?
Om forlatelse.
Jeg har lurt Dem litt. Saken er den -
- at jeg faktisk ikke er fra politiet.
- Hva? - Jeg er forsikringsagent.
Hele historien om politiskiltet er noe -
- vi er blitt pålagt å gjøre av myndighetene.
Det er visst til en statistikk, eller noe sånt.
Morn, Glenn.
- Det er min venn Glenn. - Hei, Glenn. Fin fyr.
- Kjenner De Glenn? - Ja da.
Er De interessert i å få flere penger?
Ja, hvis De kan doble dem.
- Det tar bare et par minutter. - Greit, hør her.
Kom inn. Døren er treg.
Hva er det verste som kan skje? Bare De kan doble pensjonen.
Pokker også.
Er det noe galt?
Det er så helvetes ydmykende.
Å være tvunget til å stå der ute helt blottstilt.
Gang på gang blir man utsatt for dette.
Jeg vet ikke hvorfor.
- Unnskyld, jeg ville ikke ... - Vet De hvor ydmykende det er?
Jeg blir utsatt for dette hele tiden. Det er ikke greit!
- Syns De det er greit? - Nei.
- Vil De ha en kopp te? - Nei, det trenger De ikke.
Au, for satan. Satan også ...
Hvor faen skal du?
Å nei.
Her.
Legg denne under hodet.
Unnskyld.
Jeg er veldig lei for det.
Hvordan kan jeg gjøre det godt igjen?
Kan ikke snakke ...
Hva kan jeg gjøre? Hvordan kan jeg gjøre det bedre?
- Si noe. - Ikke ... snakke.
Kan du ikke snakke? Javel.
Øyeblikk. Jeg har noe jeg tror du vil like veldig godt.
Liker du doughnuts?
Ta det nå rolig.
Så ... dette er ...
Sånn.
Ja, kamillete. Det er sunt.
Herregud!
En morder med tvangslidelse. Det er nesten latterlig.
Men så uheldig for deg, Jack ...
Og så akkurat vasketvang attpåtil.
Faen!
Kom ut av bilen, takk.
Har De noe imot at jeg ser baki varebilen?
- Bare en skurk ville sagt nei. - Så lukk opp, takk.
Ja, beklager så mye, men det har vært innbrudd nedi veien.
Får jeg stille Dem et par spørsmål om hva De har sett?
Glenn sa De var på besøk hos Claire.
Sa De noe om et innbrudd?
Jeg tror dessverre De har et mer alvorlig problem.
Claire ...
Hun er forsvunnet.
Er Claire Miller forsvunnet?
Jeg har sittet to timer i varebilen og ventet på henne.
Jeg kontaktet Claire -
- fordi hennes avdøde mann var en nær venn.
Vi var kolleger ved jernbanen.
Og jeg er samler.
Jeg samler på Trax.
Gamle eksemplarer av Trax. Et blad jernbanen gir ut.
Og Jerry ...
Jeg vet tilfeldigvis at Jerry også abonnerte.
Han hadde også dilla.
Claire sa hun ville gå inn -
- og finne noen gamle blader til meg.
Hun ba meg ikke inn. Hun ville vel være på den sikre siden.
Plutselig står det en særing som meg utenfor.
Jeg banket på flere ganger -
- men hun lukker ikke opp.
Jeg vil be Dem bli her mens jeg går inn og ser meg om.
Claire? Det er Ed.
- Kanskje døren er ulåst. - Hva?
Eller kanskje ikke.
Claire, er du her?
Claire?
- Er hun der oppe? - Nei. Kanskje hun gikk ut bakdøren.
Det ville jeg nok lagt merke til.
Det er jamen merkelig.
Spør De meg bør saken etterforskes grundig.
Jeg spør ikke Dem.
Jeg hørte altså lyder her inne fra stuen også.
- Lyder? - Ja.
Jeg er ikke sikker, -
- men det lød litt som om noen sloss.
Sloss? Nei, sett den ned igjen.
Overlat etterforskningen til politiet.
- Vennligst gå ut av huset. - Hva for noe?
Nå.
Greit. Men jeg gjør det under protest.
Jeg mener det jeg har sett kan bidra til etterforskningen.
Jeg er skatteborger og fullt ut klar over mine rettigheter.
Hva ... ?
Betjent, la meg snakke ut. Jeg vil jo bare hjelpe.
- De får ett minutt. - Jeg har rett til å anbefale noe.
Dette lokalet bør undersøkes grundig.
Med lupe. Hvis De forstår, en sånn liten en.
- Ut. - Ha det bra.
Virker ikke politifolkene i historien din usedvanlig naive?
- Er det poenget? - Nei.
- Det kommer nå. Poenget, altså. - Jeg kan knapt vente.
Den store regnskuren.
Den skylte vekk det lange sporet etter flukten.
Jeg er ikke noe synderlig troende menneske.
Og det lyder jo vanvittig i lys av denne situasjonen.
Men jeg må tilstå at jeg oppfattet den skuren, -
- den sterkeste jeg noen gang har sett, som en velsignelse.
Og mordet var en slags befrielse.
Jeg følte at jeg hadde en beskytter i det høye.
I virkeligheten var du bare en skremmende, pervers satan.
Men forsto du, eller heller, -
- godtok du forbindelsen til din egen personlighet?
At du var psykopat?
EGOISME VULGARITET
FREKKHET
IMPULSIVITET NARSISSISME
Jeg er jo ikke dum.
INTELLIGENS IRRASJONALITET
Det er uvanlig. Psykopaten anerkjenner sjelden -
- sin egen diagnose.
Det gjorde jeg. For eksempel psykopatens manglende empati.
Jeg anstrengte meg mye for å simulere empati -
- for å skjule meg i mengden.
Smil.
Jo, jo, jo ...
Skuffet.
Veldig ... veldig skuffet.
Og sivet?
Jeg var et veldig følsomt barn.
Inderlig redd for å leke. Gjemsel, for eksempel.
Når jeg skulle gjemme meg løp jeg alltid ut i full panikk -
- og gjemte meg i sivet.
Jeg ser noe annet enn en livredd unge.
Jeg ser en unge med et mer gåtefullt mål.
Du sprang gjennom sivet for å flykte, -
- men også som en åpen invitasjon til forfølgeren -
- fordi du la igjen et spor av brukket siv.
Var det noe med at du ville bli fanget, som barn?
Eller rettere sagt, lå det i din natur?
Kjente du aldri en smule skuffelse over den store skuren -
- som slettet sporene dine, så du ikke kunne bli tatt?
Heller forbløffelse. Med tanke på alt jeg har begått -
- som jeg aldri noen gang er blitt straffet for ...
Jeg elsket når karene i landsbyen slo enga med ljå.
Dengang snakket de om "engens åndedrett". Alle arbeidet i takt.
De pustet ut når de slo, og inn når de dro ljåen tilbake.
Engen var aller mest levende i sinnet mitt -
- når jeg hørte den puste.
Slutt med det.
Hold opp.
Hold opp!
Erfaringen hadde lært meg å kvele riktig. Og lenge nok.
Bravo, Jack. Du er jamen smart og tøff.
Som alle andre forbrytere.
Det viste seg etter en rekke andre mord -
- at tvangslidelsen avtok, og så begynte jeg å bli dristigere.
Jeg var veldig utilfreds med bildene, så jeg ville ta nye.
Faen ... faen! Faen i helvete!
Det kom som lyn fra klar himmel.
Jeg kunne ikke motstå trangen til å kjøre ned den gamle damen.
Det gjorde min dristige plan om å kjøre det første liket tilbake -
- for å ta bedre bilder på åstedet enda farligere.
Nå sto jeg med et lik som blødde friskt -
- og et annet lik, frosset i en grotesk stilling.
Satan!
Kan du utdype hvorfor den gamle damen måtte dø?
Jeg kan vel best sammenligne det med blodrusen -
- som griper en mink i et hønsehus.
LAMMET OG TIGEREN Kjenner du Blakes dikt?
Det om lammet og tigeren?
Jeg har overfladisk kjennskap til Blake.
Men jeg slipper vel neppe unna en utførlig forelesning.
Gud skapte både lammet og tigeren.
Lammet representerer uskyld, og tigeren villskap.
Begge deler er nødvendige.
Tigeren lever av blod og mord og dreper lammet.
Slik er også kunstnerens natur.
Du leser Blake som Fanden leser Bibelen.
Det arme lammet ba ikke om å dø for å bli kunst, uansett hvor stor.
Lammet har fått æren av å bli udødeliggjort gjennom kunsten, -
- og kunsten er guddommelig.
Men stadig samme røde varebil, og nå helt blodig.
Nokså korttenkt, må jeg si, hvis man ikke vil bli avslørt.
Det syntes jeg også. Men jeg orket ikke skifte den ut.
Og det gikk jo utrolig bra alt sammen.
Av og til gjemmer man seg best ved ikke å gjemme seg.
Men som sagt var psyken bedre, så jeg tok risikoen bevisst -
- og fjernet ikke blodet hverken fra soverommet eller bilen.
Det var faktisk ganske befriende å komme dithen.
Det viste seg at den gamle damen, som bare var et uhell, -
- tilførte mine iscenesatte bilder en del humor.
Jeg var veldig fornøyd med resultatet.
... Sophistication.
"Mr. Sophistication"? Selvfølgelig. Narsissismen din er grenseløs.
Jeg sendte det til lokalavisen, som ellers var best på -
- artikler om savnede eller rett og slett stjålne hageporter.
De kunne nok trengt en historie med litt mer bitt i.
Men det mest imponerende med fotoarbeidet -
- var ikke selve motivet, men negativet.
Da jeg var ti år oppdaget jeg -
- at negativet viste lysets indre demoniske egenskaper.
Det mørke lyset.
Men hva med anger, Jack?
De jeg har med å gjøre pleier å angre grenseløst.
Jeg angrer ikke noe, uansett hvor langt vi må gå.
Men jeg kom på noe forleden.
Tenk deg en mann som går på gaten i lyset av gatelyktene.
Rett under lykten er skyggen tettest, men også minst.
Etterhvert som han går vokser skyggen foran ham.
Skyggen blir større og større, og mer og mer utvisket.
Skyggen bak ham fra neste gatelykt toner frem -
- og blir kortere og kortere -
- til den blir aller tettest rett under lykten.
La oss si at han under første gatelykt -
- er meg like etter et mord. Jeg føler meg sterk og tilfreds.
Så begynner jeg å gå, og skyggen foran meg vokser, -
- som gleden min, men samtidig er smerten på vei, -
- representert ved skyggen bak meg fra neste gatelykt.
Midt mellom de to gatelyktene er smerten så stor -
- at den overgår gleden.
Hvert skritt fremover minsker gleden, og øker smerten bak meg.
Til slutt er smerten så intens at jeg må handle, -
- så når jeg er ved neste lykt, i senit, -
- dreper jeg igjen.
Jeg vet at du higer etter å være noe spesielt, Jack.
Men ærlig talt. Bildet viser bare kvaler enhver avhengig har.
Alkoholikere tømmer flasken i senit, og så videre.
Men hva med familien?
FAMILIEN
Jeg forstår at beskjeftigelsen din ikke ga deg rom for en familie.
Nei. Hvorfor?
Jo, det kunne tross alt vært at tanker om dette -
- hadde vekket antydningen til menneskelige følelser.
For eksempel en variasjon av det -
- de mindre kloke blant oss kaller behov.
Fordi jeg aldri har hatt noen familie?
Nei, det har egentlig ikke det.
Men begrepet familie inspirerte meg til et av mine største verk.
3. HENDELSE
Luer.
Ha alltid luene på, av sikkerhetshensyn.
- Kan vi gå opp dit, mor? - Selvfølgelig skal vi opp dit.
- Smil, Sinnataggen. Det blir moro. - Jeg syns ikke det.
- Vi har dratt ut hit for din skyld. - Jeg sa jo at jeg ikke ville.
Vil du se våpnene?
Dette, George, er en rifle.
Denne riflen kan treffe målet -
- på flere hundre meters avstand og drepe store dyr.
- Har du drept noen store dyr? - Ja, det har jeg.
- Men det er jeg ikke stolt av. - Det ville jeg vært stolt av.
Der er vi to forskjellige, Georgie.
Dette er en hagle. Et såkalt glattløpet våpen.
Det er mindre treffsikkert, -
- men mer effektivt når dyret er nært og i bevegelse.
- Du kan kjenne på det. - Får jeg?
Ja.
- Skal vi på jakt? - Nei.
Jakt er så utrivelig.
Jeg gikk mye på jakt før, men jeg ga meg.
- Hvorfor det? - Jakt bød meg rett og slett imot.
Hvis jeg skulle skutt noen av kråkene i det treet der -
- ville det vært et såkalt uttak.
Det betyr ganske enkelt at du bestemmer -
- hvilke dyr som får leve i skogen din.
Kråka er ikke noe byttedyr, men en kan gjøre uttak -
- fordi den er en trussel mot dyr man heller vil ha.
Uttak. Det er også et utrivelig ord.
Det lukter litt etnisk rensing.
Den sykelige og forskrudde jakten -
- er blitt ritualisert i foruroligende grad.
Klappjakt, for eksempel.
En rad klappere skremmer livet av en hel skog.
Og så viltparaden, som mest praktiseres i Europa etter jakten.
Den siste ydmykelsen der hver art har sin tradisjonelle plass.
- Vi vil opp i tårnet, mor. - Vent nå litt.
Vi går opp.
Javel, George, vil du skyte?
Jeg sikter. Du trekker av.
Skyt.
Flott!
På et så stort dyr -
- må du treffe vitale organer, altså her i brystkassen.
Som du ser ble denne truffet i bakparten.
Et dyr kan løpe langt med et sånt skuddsår.
Derfor vil en god jeger ha en viltsporhund -
- som er dressert til å følge blodsporet -
- så man kan spore opp dyret og avlive det.
Viltspor. Det er det vi kaller "blodspor".
Gratulerer, unge Georgie. Du traff dyret.
Du hadde altså funnet deg en familie.
Ja. Sånn liker jeg også å se på det.
Det er bare så mye enklere med dyr.
Hva mener du?
Rekkefølgen er viktig. Hjortekua løper som regel foran, -
- så den største kalven, og den minste sist.
Man skyter som regel den bakerste -
- fordi de to eldre dyrene kan overleve uten det minste.
Men skyter en moren først uten å treffe de andre -
- så ville ingen av kalvene overlevd.
Derfor skyter man så den store kalven og til sist moren.
Hold deg nede!
Stopp! George!
George!
Familien min beveget seg i feil rekkefølge.
Jeg har alltid tatt etiske jaktregler veldig alvorlig.
I så henseende anser jeg meg selv som en gentleman.
En gentleman?!
Eller kanskje en Mr. Sophistication, til og med?
Nei!
Nei ... nei!
George har visst ikke så stor matlyst.
Kanskje han vil ha litt pai.
Da jeg var gutt, fikk jeg aldri nok pai.
Hvorfor gjør du ikke som jeg sier -
- og gir gutten et stykke pai?
Har jeg ikke et ord med i laget, eller?
Dette skulle være en hyggelig skogstur.
Det har vært en fin dag.
En herlig dag.
Har du et yndlingstall?
Bare si et. Alle har et yndlingstall.
Tolv.
Tolv?
Det er et glimrende tall.
Et virkelig godt tall.
Skogsturen er slutt.
Bare gå.
Jeg skal ta meg av ungene.
En.
To.
Tre.
Fire.
Fem.
Seks.
Syv.
Åtte.
Ni.
Ti.
Elleve.
Tolv.
Viltspor.
Nettopp.
Skal jeg rose deg eller klappe?
Det er leit at du er så fordømmende, Verge.
Se bort fra gjerningene. Se på verkene.
- Hele tanken på trofeer. - Nei. Nei, nei, nei.
Du skal hele tiden manipulere meg, og så med barn, -
- det mest følsomme emnet av alle.
Jeg er også følsom, Verge.
Jeg kan ikke sove på et laken med en eneste krøll.
Jakten er vel en metafor for kjærlighet, -
- og det er din svakhet, Jack.
Det skjedde så mye da, la oss kalle det tegn i sol og måne -
- som krevde min medvirkning til enda et kunstverk -
- og vekket aggresjonen min.
Først solformørkelsen.
Så Mount St. Helens-utbruddet, som jeg kunne se fra tomten min.
Jeg hadde nettopp konkludert at Lecablokker var helt feil.
Derfor bestemte jeg for å bytte materiale.
Det guddommelige materialet.
Kjærlighet, Jack.
Kjærlighet er også en kunst, for ikke å snakke om intimitet.
Iceman pustet alltid inn sine ofres siste åndedrag.
MR. SOPHISTICATIONS DOBBELTMORD
MR. SOPHISTICATION SLÅR TIL IGJEN
- Verge. - Jeg er her, Jack.
Jeg har det ikke så bra, Verge.
Jeg har en sur smak i munnen.
Skal jeg vise deg vei til nærmeste whiskybar?
Det er syren du begynner å kjenne smaken av.
Den dukker opp på denne dybden.
Du må dessverre bare venne deg til den.
Jeg la Sinnataggen i entreen.
Der lot jeg ham ligge til dødsstivheten ga seg.
Jeg hadde planer med lille Sinnataggen.
Hva vil det si?
En veldig dyktige konservator kan få dyr til å se levende ut -
- ved å endre ansiktsutrykk og stillinger.
Det blir et helt lite tablå.
Jeg oppdaget at hvis jeg unngikk dødsstivhet -
- og arbeidet før likene frøs -
- kunne jeg manipulere uttrykk og stillinger -
- med ståltråd, nåler, tape og slikt.
Når de var frosset kunne jeg ta det av -
- og få et nesten livaktig menneske.
Sinnataggen var ikke sinna lenger.
Var det det du søkte? Et fullstendig livaktig menneske?
Uten å bli altfor romantisk, kunne man ikke si -
- at nettopp det minner litt om et behov for kjærlighet?
Jeg har hatt et kjærlighetsforhold.
4. HENDELSE
Hvor kom krykken fra? Du var da ikke skadet, var du?
Det er et nyttig knep hvis man vil se harmløs ut.
Hvis du bærer bagasje og går med krykke -
- iler folk til for å hjelpe og du kan tvinge dem inn i bilen.
Hva har det med kjærlighet å gjøre?
Jeg hadde sterke følelser for henne.
Mye sterkere enn en psykopat burde kunne ha.
Smil.
Si noe.
Jeg kan ikke. Ikke når du ser sånn på meg.
Når jeg ser sånn på deg?
Javel.
Kan du fortelle meg hva som tynger deg nå?
Jeg vet ikke hvor jeg har deg.
Vil du gå fra meg?
Det føles som om du går fra meg.
Jeg går ikke fra deg.
Jeg er her.
Kjenner du det?
Jeg er her i andre enden av ledningen.
Legg på litt.
- Hallo. - Hvem snakker jeg med?
Du vet hvem du snakker med.
Du vet at jeg aldri går fra deg.
Hva syns du?
Syns du ikke vi fortjener en drink?
Jo.
Jeg kommer til drinker straks.
Tulla.
Jeg hater at du kaller meg Tulla. Jeg heter Jacqueline.
Jacqueline?
Hadde gamle mr. og mrs. Tulla virkelig så livlig fantasi?
Jacqueline. Det fikk de sikkert fra kryssordet i New York Times.
For meg heter du Tulla, Tulla.
Du har flotte pupper.
Hvorfor må du alltid være så vulgær?
Var det vulgært?
Det syns ikke jeg.
Har vi funnet ut forskjellen på løver og tigere?
- Tigere har striper. - Og hvor lever de?
Afrika.
Og forskjellen på en arkitekt og en ingeniør?
Arkitekter tegner hus.
Og ingeniører?
De tegner også hus.
Kaller du det en forskjell?
En ingeniør leser noter. En arkitekt lager musikk av dem.
Er det noe den begrensede hjernen din fatter?
Hvorfor må du alltid være så slem? Jeg er ikke fullstendig teit.
Det spørs faen meg hvordan du definerer "fullstendig".
Kan vi ikke snakke om noe alminnelig?
- Hva du gjør, og sånn. - Opplysninger om hva jeg gjør.
I et enkelt språk som en enkel tosk kan forstå, hva, Tulla?
Ja.
Jeg dreper.
Javel.
Jeg har drept 60 mennesker.
Jeg er seriemorder, Tulla.
Du er sprø.
Er jeg sprø? Fordi jeg sier jeg har drept 61 mennesker?
Du sa 60 før.
Hvis du ikke var så snørrdum -
- ville du kjent begrepet "oppdatert".
Bare fordi antallet var 60 for en time siden -
- betyr ikke det at det ikke fort kan bli 61 om få minutter.
Jeg er ikke snørrdum. Kanskje jeg ikke har lest like mange bøker ...
Tulla, gi deg. Du er drita dum.
Vær en søt liten lekkerbisken nå og hent en tusj til meg.
Vil du hente en tusj til meg?
Rød eller svart. Samme det.
Du er faen meg sprø.
Unnskyld? Betjent, vennen min oppfører seg virkelig rart.
Han sier han har drept 60 mennesker eller kanskje egentlig 61.
Har du drukket?
- Ja. - Så hold opp.
Alt den kvinnen har sagt er sant.
Jeg har drept 60 mennesker. 60 mennesker!
- Jeg er seriemorder. - Kan du hjelpe meg?
Jeg har også vært et forferdelig menneske ...
... mot den kvinnen.
Ms. Jacqueline.
Vennligst løft opp vennen din og ta ham med inn.
Jeg kan ikke tvinge dere til å slutte, men det er mitt råd.
Jeg kan aldri gjøre det godt igjen.
Kan du tilgi meg?
Ja.
Jeg tilgir deg.
Kom, så går vi inn.
Du trenger noen tabletter. Vennen min har gode tabletter.
Går du?
Jeg ville bare hente tabletter.
- Har du ... nøklene mine? - Jeg tar ikke ukjente tabletter.
Jeg syns faktisk jeg har fortjent bedre.
Jeg beholder nøklene.
Du har fått en dårlig vane med å fly ned trappen -
- hver gang vi begynner å hygge oss.
Ikke sant?
Du går uten krykken.
Du brukte den ikke ute i stad heller.
Du er Mr. Sophistication, hva?
Hvis du har lyst til å skrike -
- syns jeg helt klart du skal gjøre det.
Kaller du det å skrike?
Hjelp!
Ja, hjelp! Det er en morder i huset!
Det er Mr. Sophistication! Hjelp! Hjelp!
Hører du det?
Hører du noe?
Hører du noen løpe ned trappen for å hjelpe?
For noen naboer du har.
- Vil du prøve fra vinduet? - Jeg vil bare ha nøklene mine.
Jeg vil bare ha nøklene mine. Jeg vil bare ha nøklene mine.
Hjelp!
Hjelp meg!
Kom og hjelp meg da!
Kanskje jeg tar feil, -
- men så vidt jeg kan se -
- har ingen slått på noe lys -
- i noen bolig eller oppgang. Og vet du hvorfor?
Fordi i denne jævla byen, -
- i dette jævla landet, -
- i denne jævla verden, er det ingen som vil hjelpe!
Du kan skrike herfra til julaften -
- og det eneste svaret du får -
- er den øredøvende stillheten du hører akkurat nå.
Kan vi ikke snakke om det?
Det er tider for å snakke, og tider for å være stille.
Gap opp.
Gap opp!
Fint, Tulla. Unnskyld. Ms. Jacqueline.
Nå ... er tiden kommet -
- der du skal velge en kniv.
Du trenger bare nikke.
Ikke?
Hva med denne?
Liker du ikke den heller? Greit ...
Hva med denne?
Tja ...
Det er et interessant valg.
Vet du ...
Det er noe som har plaget Mr. Sophistication ...
... en god stund.
Kanskje det er mer interessant for ham -
- enn for deg.
Men for å være helt ærlig -
- så blir han dritsur når han tenker på det.
Hvorfor er det alltid mannens skyld?
Uansett hvor du drar -
- er du bare en omvandrende skyldig person.
Selv om du ikke har gjort en kattunge fortred.
Jeg blir trist ved tanken.
Hvis du er så uheldig -
- å ha blitt født som mann ...
... så er du også født skyldig.
Tenk, noe så urettferdig ... !
Kvinner er alltid ofrene, hva?
Og menn ...
De er alltid forbryterne.
Dette er privat eiendom.
Du må gå.
Ingen mann i dette land -
- Lille Tulla bøte kan.
- Hvorfor er de alltid så dumme? - Hvem er dumme?
Alle kvinnene du dreper virker veldig uintelligente.
- Jeg har drept menn også. - Og prater bare om dumme damer.
Eller syns du alle kvinner er dumme?
Jeg har fortalt vilkårlige historier ...
Du føler du er bedre enn kvinner.
Du tenner på det, hva, Jack?
Nei, men kvinner er lettere. Ikke fysisk.
De er bare lettere å jobbe med.
- Å drepe, mener du. - Gjerne det.
Mr. Sophistication tror på teorien.
Mr. Sophistication er altså teoretikeren?
Du sluker alt om Mr. Sophistication.
"Jack hører stemmer som sier han skal gjøre ditt eller datt."
"Jack må være psykotisk."
Jeg avskyr diagnoser en bare kan skrive med bokstaver.
Det er urettferdig. Bokstaver er tydelige.
De passer på oss og setter skille mellom rett og galt.
- Og de bærer religionen. - Religion ødela menneskene.
Guden deres lærer folk å fornekte sin indre tiger.
Den forvandler oss til slaver, noe vi ikke tør innrømme.
Å, Jack, gid du hadde lest de riktige bokstavene i ditt liv ...
Men det ville du ikke.
Likene mine var som regel frosset med det samme de døde, -
- men en håndfull av dem -
- hadde råtnet iallfall litt før jeg fikk lagt dem på is.
Kan man si at forråtnelse er godt eller vondt?
De fleste ville sagt det var naturlig nedbryting, -
- en stofflig reaksjon, og stoff er grunnlaget for alt liv på Jorden -
- og som sådan hverken godt eller vondt.
Et menneske må anses som levende -
- hvis man skal beskrive dets egenskaper og målsettinger.
Men Mr. Sophistication er veldig uenig i det.
Han argumenterer godt for at menneskets overordnede mål -
- ikke ligger før døden, men etter.
Du reduserer alt menneskelig til stoff.
Da forsvinner livet og dermed også kunsten du skatter så høyt.
Verge, du er en bitter gammel jævel. Du dreper kunsten -
- med din moralske pekefinger over det livet jeg vil sette fri -
- fordi kunsten er uendelig mye større enn vi forstår.
- Får jeg illustrere det? - Det er vel ingen vei utenom?
Jeg vet ikke hvor mange prosesser som er involvert -
- når et dødt menneske råtner.
Men jeg vet litt om dessertvin.
For å få den mest sublime sødmen i de største vinene -
- har naturen skjenket oss ulike metoder.
De tre vanligste formene for råte er:
Frost, dehydrering -
- og en muggsopp med et besnærende navn:
Edelråte.
Den første metoden brukes i Tyskland for å lage Eiswein.
Da lar man druene henge på stokken så lenge -
- at de har frosset et bestemt antall netter før pressingen.
Metoden øker sukkerinnholdet i vinen dramatisk.
Det er risikabelt, siden druene må ha bestemte egenskaper -
- for å tåle prosessen.
Dessuten er det usikkert om den første nattefrosten -
- lever helt opp forventningene, og så videre.
Den andre metoden heter Trockenbeeren.
Her henger druene på stokken til de tørker inn -
- nesten til rosiner.
Den siste metoden, som er viktig for produksjonen av sauternes, -
- er en muggsopp som gir druene mye smak -
- og et eksplosivt høyt sukkerinnhold.
Ved alle tre prosessene er det nedbrytingen -
- som opphøyer levende druer til en del av et kunstverk.
Prosessene som begynner i et dødt menneske kan ses på samme måte.
Sier du, og jeg sier fortsa
Uten kjærlighet, ingen kunst. Det er ikke noe å diskutere.
Det med druene er bare naturens forråtnelsesmetode.
Hvis forråtnelse fører til frelse ...
... hva med huset ditt? Du kan ved gud ikke få meg til å tro -
- at det var tilfredsstillende at ditt første hus ble revet.
Vil du hevde at det ble bygget for å bli revet?
Nei, det var ikke ideelt.
Det skjedde dessverre hele tre ganger til -
- at jeg begynte å oppføre noe og så kom i tvil.
Det var vanskelig å skape drømmehuset mitt.
Materialet adlød ikke.
Husene jeg hadde tegnet hadde helt fra starten -
- noe banalt og ordinært over seg.
Er det ikke det man innen kunsten ville kalt epigoneri?
Du hadde begrensede evner, du, alle tiders kunstner.
Planla ikke du ødeleggelsen av ditt mest populære verk selv?
"Æneiden" var et bestillingsverk -
- der jeg forherliget makthaverne og deres ideer -
- til det ikke lenger var kunst.
Men hvis forherligelse kan fornedre et verk -
- hvorfor skulle ikke nedrivning kunne utrette det motsatte?
Skape kunst?
Albert Speer utviklet teorien om ruinverdi -
- ved å studere greske og romerske ruiner.
Han oppførte byggene sine av både svake og sterke materialer -
- så de om tusener av år ville stå som estetisk fullkomne ruiner.
De ble heldigvis sprengt til støv få år etter at de var oppført.
Hybris straffes av Nemesis, for å bruke en gammeldags vending.
Kunstneren må være kynisk -
- og se bort fra menneskenes eller gudenes ve og vel.
Har vi nevnt ruinverdi, kommer vi ikke utenom et annet emne.
Ikonverdi.
Stuka. Uten tvil verdens vakreste fly -
- som til og med hadde en uhyggelig sofistikert detalj.
- Du vet sikkert hva jeg mener. - Nei.
Det har aldri interessert meg.
- Men fortell endelig. - Stuka var en stupbomber.
De sa at pilotene svimte av når flyet stupte.
Detaljene, per favore.
Fantastisk. Makeløst. Legg merke til lyden under stupet.
Hylelyden.
Det var vel dårlig konstruert, da.
Dårlig konstruert? Vennligst. Nei, det hylet var innebygd.
Flyet hadde sirener på understellet -
- som bevisst psykologisk krigføring.
Ingen som har hørt lyden i aksjon, glemmer den.
Den fikk blodet til å fryse til is i årene.
Den ble kalt Jerikos trompet.
Sadistisk, men i dine øyne sikkert et mesterverk.
Nei, mer enn et mesterverk.
Et ikon.
De som utviklet Stuka´en og dens funksjoner var ikonskapere.
Jeg mener bare -
- at slik verden ikke anerkjenner skjønnheten i råttenskap -
- anerkjenner den heller ikke de ...
Nei, anerkjenner ikke oss som skaper klodens sanne ikoner.
Vi blir utropt til ondskapen selv.
Alle ikoner som har påvirket og alltid vil påvirke verden -
- er i mine øyne overdådig kunst.
- Edelråte. - Hold opp!
Din antikrist! Jeg har aldri noen gang ledsaget -
- et så tvers igjennom fordervet menneske som deg, Jack.
Siden du har lagt din elsk på masseutryddelse -
- så la meg skyte inn noe om Buchenwaldleiren -
- som understreker min holdning til kunst og kjærlighet.
Midt i konsentrasjonsleiren sto et tre.
Ikke et hvilket som helst tre, tvert imot nettopp det eiketreet -
- den unge Goethe satt under -
- og skrev noen av menneskehetens mest betydningsfulle verk.
Goethe ... Der kan du snakke om mesterverk og ikonverdi.
Legemliggjøring av humanisme, verdighet, kultur og godhet -
- var ved skjebnens ironi plutselig til stede -
- midt i en av historiens største forbrytelser mot menneskeheten.
Noen hevder at de ugjerningene vi begår i fiksjonen -
- er indre begjær vi ikke kan leve ut i vårt kontrollerte samfunn.
Derfor uttrykker vi dem i kunsten vår. Jeg er ikke enig.
Jeg tror at Himmel og Helvete er det samme.
Sjelen tilhører Himmelen og kroppen Helvete.
Sjelen er fornuft, og kroppen er alt det farlige.
For eksempel kunst og ikoner.
La meg runde av med en kuriositet.
Jeg har alltid syns at trofeene til seriemordere var latterlige.
Vær så god, Jack.
Likevel kunne jeg ikke bare kaste Tullas andre bryst.
Jeg fikk det garvet og sydd.
Også et lite ikon.
Takk.
5. HENDELSE
Vil du dø, for faen?!
- Nei. - Da gjør du faen meg som jeg sier.
Gjør som jeg sier.
Lås dem opp.
Kast nøklene.
Snu deg.
Håndjern på.
Håndjern på!
Ned på kne!
Vi fryser. En av de andre besvimte.
Vi dør av kulde.
Vi dør!
Jaså? "Vi fryser."
Jeg skylder visst herrene en forklaring.
I andre verdenskrig på østfronten henrettet tyskerne folk i haugevis, -
- men ammunisjonen var knapp.
Derfor eksperimenterte de med å henrette flere personer -
- med en og samme kule.
Som en hyllest til den oppfinnsomheten ...
... akter jeg å utføre mitt eget lille eksperiment.
Jeg vil bruke ...
... en helmantlet kule -
- som er i stand til å gå gjennom hodet på dere alle.
Det kunne jeg ikke gjort med vanlig jaktammunisjon.
Vent litt! Det er en misforståelse.
- Det får jeg ofte høre. - Nei, De tar feil av ammunisjonen.
Den er ikke helmantlet.
Jeg er soldat, jeg har greie på det.
Faen ...
Du har rett. Det er en jaktpatron.
Esken har feil etikett. Helvete heller!
Beklager, mine herrer, men jeg må ut et øyeblikk.
Jeg vet at situasjonen ikke er ideell.
Ikke dø fra meg nå, hva, folkens?
Jeg har aldri kjeftet på deg før, Al, men det skal jeg nå.
Hva står det der?
- 30-06. - 30-06, ja.
Det står også at de er helmantlet.
Og inni ...
Hent en ny eske, Al, og denne gang skal de faen meg være helmantlet!
Er det for mye forlangt at innholdet i esken -
- stemmer med det som står på etiketten?
Jeg ser at du har rett i -
- at etiketten ikke helt stemmer overens med innholdet.
Riktig.
Men jeg kan bare ikke se at ...
... at esken er kjøpt her i butikken.
Jeg kjøper alle greiene min her. Det har jeg gjort i 20 år.
Jeg er her så å si annenhver uke. Hva er det med deg, Al?
- Jeg må få se kvitteringen. - Kvitteringen?
Jeg har da faen meg aldri fått en kvittering her!
Jeg har jævlig dårlig tid! Få kjøpe en ny eske.
Bare sørg for at den inneholder helmantlet ammunisjon.
Okay ... Får jeg se legitimasjon først?
- Nå holder du faen meg opp, Al. - Men det er jo et lovkrav ...
- Hør her ... - Jeg må fastslå din identitet.
- Bare selg meg en helmantlet patron. - Får jeg spørre ...
Hvorfor bare en?
- Det raker da faen ikke deg! - Det har du rett i.
Jeg handler her fordi du ikke stiller dumme spørsmål.
Unnskyld, Jack ... Unnskyld.
Steng butikken. Gå hjem og spis en brødskive.
- Du er faen ikke riktig klok, Al. - Unnskyld ...
Faen ta deg, Al!
Al har blitt splitter pine gal. Jeg trenger en helmantlet patron.
I går oppsøkte politiet Al ... og så meg -
- med blink og sirener for å pågripe deg.
Det er slutt, Jack.
Hva er slutt?
De vet hva du har gjort.
Javel. Hva har jeg gjort?
Ranet.
Ranet? Nå må dere faen meg skjerpe dere.
Jeg har ikke ranet noen.
Dette er latterlig.
Jeg tilkaller politiet, Jack.
Få pistolen din.
Jeg flyr ikke rundt med pistol.
- Dette er galskap. - Sett deg ned, Jack.
Det er S.P.
Jeg vil snakke med Rob.
Når du får tak i ham, så si han skal skynde seg hit.
Jeg har fanget Jack.
Jeg er veldig glad for at det var du som fanget meg.
Kanskje du ikke vet det, -
- men jeg ser på deg som min beste venn.
Det betyr kanskje ikke allverden for deg -
- men du har betydd mye for meg.
Det er veldig fint at det er over.
Noen måtte befri meg og sette en stopper for at jeg ...
... stjeler ting som ikke tilhører meg.
Og det ble altså deg.
Husker du da du felte den åttetakkede bukken -
- jeg hadde jaktet på i fire dager?
- Den var på mitt land. - Ingen benekter det.
Du har alltid vært en glimrende skytter.
Kan du vær så snill slutte å sikte på meg med den pistolen?
Det er ganske sårende.
Jeg drar ingen steder. Du kjenner da meg, S.P.
Ja.
Jeg kjenner deg.
- Og du har aldri løyet for meg. - Nei.
Jeg er like rask som alltid.
Du rekker ikke bort til døren.
Hva har jeg gjort?
Du fikk ham, S.P.
Jeg klarer resten.
Er vi enige?
Er det en helmantlet patron?
Ja.
Det er en helmantlet patron.
- Vær så snill, ikke ... - Glimrende.
Ikke gjør det!
Nei.
Jeg kan ikke stille skarpt. Det er for nært.
Perfekt.
Jack.
Hvem er du?
Kall meg Verge.
Hvordan kom du deg inn her?
Hva vil du?
Slik jeg ser det er det du som har tilkalt meg.
Jeg har vært hos deg en stund. Du la bare ikke merke til meg.
Og ... ? Har du kommet for å stoppe meg?
Jeg kom ikke for å stoppe noe. Jeg har bare ett spørsmål.
Hva er spørsmålet?
Var det ikke noe med at du bygde hus?
Skulle ikke Jack bygge et hus?
Jo.
Jeg ... gjorde ...
... et forsøk, men jeg kom ikke særlig langt.
Det er politiet. Kom ut med hendene oppe.
Nå blir det litt vanskelig å bygge det huset, men kanskje et annet.
Tenk, Jack. Du er tross alt ingeniør, og kaller deg arkitekt.
Jeg har latt meg fortelle at du har en interessant teori om materialet.
Du hevder at det har en egen vilje.
Finn materialet, Jack, og la det gjøre arbeidet.
Huset ditt er et fint lite hus, Jack.
Det er avgjort brukbart.
Kommer du, Jack?
EPILOG: KATABASIS
Jeg er her ...
Jack.
- Får jeg spørre deg om noe? - Jeg kan ikke love at jeg svarer.
Det er akkurat det jeg mente.
Er det lov å snakke underveis?
- Det kunne jo vært regler. - La meg si det sånn:
Nesten ingen klarer hele turen uten å si et ord.
Folk får brått trang til å bekjenne på disse turene.
Man kan ikke si at alt holder noe høyt retorisk nivå -
- men bare kjør på.
Bare ikke tro at du forteller noe jeg ikke har hørt før.
- Kan du høre en dur? - Ja.
Og du har ikke lyst til å vite hvor den stammer fra.
Jeg vil vite alt.
I tusener av år har menneskene prøvd å finne veien til Helvete.
Blant annet ved å søke etter lyden det sender ut.
Man skal ikke søke etter skrik og jammer.
Smerteskriket til så mange millioner mennesker -
- flyter sammen til den lyden: En dur som vokser -
- jo nærmere vi kommer lidelsen.
- Verge. - Jeg er her, Jack.
Jeg har det ikke så bra, Verge.
Jeg har en sur smak i munnen.
Skal jeg vise deg vei til nærmeste whiskybar?
Det er de elysiske sletter.
De har vi ikke tilgang til.
Så dypt er det dypeste Helvete.
Det er faktisk ikke her jeg skal levere deg ...
... så usannsynlig det enn lyder.
Du skal et par sirkler høyere opp.
Jeg tok deg med ned hit som en slags tjeneste.
Du ga meg likevel litt å tygge på med historien din -
- og jeg skjønte at du ville se alt.
Når du har sett ferdig, går vi tilbake.
Hvor fører den veien hen?
Den på andre siden.
Den fører ut av Helvete -
- og opp.
Som du ser var det en bro her, -
- men det var før min tid.
Kan man ikke klatre hele veien rundt?
Den veien ... og bort til den andre siden?
Det er mange som har prøvd, men jeg må dessverre si ...
... aldri med hell.
Jeg vil ikke anbefale det, men valget er helt og aldeles ditt.
Jeg tar sjansen.
Ha det, Jack.
Ha det, Verge.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2018