- Får jag fråga dig en sak? - Jag kan inte lova att jag svarar.
Det var exakt det jag menade.
Får man prata på vägen?
- Jag tänkte att det finns regler. - Jag säger så här...
Mycket få klarar hela vägen utan att säga ett ord.
Folk får ett märkligt och plötsligt behov att bekänna på dessa resor.
Och allt kan inte påstås vara av hög retorisk kvalitet.
Men prata på för glatta livet.
Tro bara inte att du berättar nåt som jag inte har hört förut.
Jag ska dela in min historia i fem slumpvalda incidenter.
Under en tolvårsperiod.
DEN FÖRSTA INCIDENTEN
Jag står här och håller domkraften. Fanskapet fungerar inte.
Har du en domkraft jag kan låna?
- Nej, jag beklagar. - Inte?
Nej.
- Jag trodde alla hade en domkraft. - Inte jag.
Du kanske kan titta på min bil?
Jag behöver inte titta på din bil.
Problemet är din domkraft, som är sönder. Där.
Jaha... vad ska en person som jag göra då?
Ja du, jag antar att jag kan-
- köra bort till Sonnys verkstad och ringa hit en bärgare.
Det är runt 8 kilometer härifrån.
- Vad är det för slags verkstad? - Sonny är en väldigt duktig smed.
Sonny kanske kan laga domkraften.
Du får prata med Sonny om det.
Jag kanske kan locka dig till att köra mig dit? Snälla.
Hoppsan. Det där var ett misstag.
- Misstag? - Att jag klev in i bilen till dig.
Varnade inte våra mammor oss för att kliva in bilar med okända?
- Jag vet inte vad din mamma sa. - Du kan ju vara seriemördare.
Förlåt, men du ser lite ut som en sån.
Vill du att jag ska köra tillbaka dig till din bil?
Nej, nej. Jag kan ta vara på mig.
Förlåt. Blev du sårad för att jag kallade dig seriemördare?
Nej.
Det är helt oviktigt för mig.
Kanske är det bara skåpbilen.
Det är typen som man kan förvänta sig att bli kidnappad i.
Eller som används för att frakta lik.
Men om du verkligen var seriemördare så vore det nog enklast-
- att begrava min kropp uppe vid träden där.
Kom ihåg att gräva sex fot ner så rävarna inte gräver upp min grav.
Vad skulle jag göra?
Vad skulle jag göra för att hindra dig från att lyckas med det?
Så klart. Jag skulle ta domkraften och slå dig i skallen med den.
En sån där domkraft kan orsaka rätt stora skador, va?
- Jag är inte rättsläkare. - Rätt stora skador.
Glöm inte den här. Lycka till med Sonny.
Vore det för mycket begärt att be dig köra tillbaka mig?
Om nu Sonny är så snabb som du säger att han är.
Jag är säker på att Sonny kan köra dig till din...
Som jag sa förut så tycker jag inte om att åka bil med okända.
- Jag är lika okänd som Sonny. - Vi kommer så bra överens.
Jag går bara och pratar med Sonny. Det går fort.
Sonny?
- Hej, Jack. - Hur är det?
Jag jobbade på Millers traktor, men damen är verkligen envis.
Det säger du inte?
Stort misstag. Seriemördare kan flacka runt fritt i vårt land-
- för att de inte har nån koppling mellan sig och sina offer.
Så du gjorde nyss ett jättemisstag när du lät Sonny se oss ihop.
Ärligt talat...
Jag har viktigare saker att göra än att kladda med den här skiten.
Du sa att han var jätteduktig.
Sonny distraherades säkert bara av ditt förbannade babblande.
- Nu måste jag köra. Jag har ett möte. - Möte? Vad då för möte?
Det angår väl för helvete inte dig?
- Du tänker väl inte lämna mig här? - Jo, det var typ det jag tänkte göra.
Det kommer säkert förbi en annan seriemördare-
- som kan köra dig tillbaka till Sonny.
Om han nu inte beslutar att mörda dig först.
Även om jag skulle bönfalla dig om att köra tillbaka mig? En sista gång?
Snälla, rara.
Jag tar tillbaka allt jag sa förut om att du ser ut som en seriemördare.
Nej, nej. Du har inte rätt läggning för det.
Du är på tok för mesig för att kunna mörda nån.
Kära nån, du är en farlig man.
Drämde du till henne med en domkraft?
Jag har hört om fler mord än jag kan hålla räkningen på.
Och vad har den här fjanten med nåt som helst att göra?
Det är Glenn Gould. En av vår tids största pianister.
Han representerar konsten.
Så en domkraft i ansiktet på en visserligen olidlig dam-
- var stor konst? Är det så jag ska tolka det?
Snälla mr Verge, ge mig en chans-
- att kasta lite tilläggsljus över domkraftshistorien.
De gamla katedralerna döljer ofta sublima konstverk-
- i de mörkaste vrårna där de bara kan ses av Gud.
Eller vad man nu vill kalla den store arkitekten bakom allt.
Det samma gäller mord.
När jag säger "katedraler"-
- är det först och främst de gotiska byggnaderna vi beundrar.
Här har eleganta spetsbågar ersatt de mer primitiva valvbågarna.
Ingenjörskonsten handlar först och främst om oföränderlighet.
Att byggnader står kvar trots alla olika krafter som påverkar dem.
Spetsbågen skapade en möjlighet-
- att bygga mycket högre och med mycket mer ljus.
Men viktigast av allt: med mindre materialåtgång.
Jag säger ofta att materialet gör jobbet.
Det har en slags egen vilja och genom att följa den-
-blir resultatet det mest utsökta.
Så materialet var domkraften-
- och den flög in i damens ansikte helt av egen kraft?
Konst är många saker.
Väldigt behändig och ovanlig i högen av alla dåliga ursäkter.
Men allt det är helt ointressant om du inte är ingenjör.
Jag är ingenjör.
Min mamma ansåg att det var mer lönsamt att bli ingenjör.
Men min stora dröm var att bli arkitekt.
Kort före damen och domkraften köpte jag en tomt.
Och då jag var min egen byggherre tack vare ett betydande arv-
- kunde ingen hindra mig från att skapa-
- mina egna ritningar till mitt eget hus.
Ingenjör eller arkitekt?
Det jag ser är en OCD-patient i full blom.
Ordnungszwang, Jack, för att använda ett bra tyskt ord.
Ja, kanske. Det är sant att jag led av tvångstankar som barn.
Jag var helt besatt av rengöring-
- och kunde aldrig lämna ett rum som inte var helt rent och snyggt.
Ett kriterium som var svårt att bevara i frysrummet.
- Frysrummet? - Frysrummet på Prospect Avenue.
Skylten hade varit sönder i evigheter-
-så ingen visste vad gatan hette.
Jag köpte pizzorna av frysrummets tidigare ägare.
Han påstod att det var ett kap, men jag lyckades aldrig sälja dem.
Så allt blev för mycket för mig.
Jag åt bara en av de sketna pizzorna.
Sen var det en dörr till ett annat rum som jag aldrig kunde öppna.
En jävla neurotiker plågad av tvångstankar-
- och patetiska drömmar om nåt större.
Polisen då? Jag kan tänka mig att de började komma dit rätt ofta.
Nej. Kalla det tur om du vill. Jag hade försökt gömma hennes bil.
Men till mitt enorma förtret kunde den ändå skymtas från stora vägen.
Mig ovetandes var platsen där jag hade ställt bilen ett snilledrag.
Den lilla bäcken markerar delstatsgränsen.
Och lokalpolisen får inte se över delstatsgränser.
Det är inte deras jurisdiktion. Så jag hörde aldrig av polisen.
Förresten vet jag inte om Sonny har berättat för dem om mig.
Vi har setts ganska ofta sen dess, men aldrig pratat om det.
DEN ANDRA INCIDENTEN
Vänta!
- Hej. - Hej.
Vem är du?
Polis.
- Har det hänt nåt? - Nej. Lyckligtvis har inget hänt än.
Jag har förstått att ni tycker om att handla på Carlson´s Supermarket.
- Har det hänt nåt på Carlson´s? - Nej.
Men vi vill förebygga saker från att hända-
- företag i grannskapet som till exempel...
...Carlson´s Supermarket.
Ja. Får jag komma in?
Jag skulle vilja se en polisbricka.
Det skulle jag också ha velat.
Det blir i dag tyvärr ett smärre problem.
Jag ser på er min-
- att ni tycker att det är dåligt att jag inte har min polisbricka på mig.
Fast då kan jag säga att det är bra.
För polisen. Och jag ska inte ljuga för er.
Det råkar också vara bra för mig på ett personligt plan. Ja.
Ni förstår min...
Min bricka är... hos silversmeden.
Ja, den är hos silversmeden.
De polerar upp den och...
...förser den med några fler utmärkelser.
Jag har blivit befordrad.
- Okej...? - Just det.
Så nu är ni... Vad är ni nu?
Vad är er grad nu?
Vi får inte diskutera det. Det anses vara hemlig information.
Men jag tror att jag med fog kan säga-
-att det är ett avsevärt...
...skutt upp på stegen.
- Får jag komma in nu? - Nej. Inte utan bricka.
Bravo, bravo, bravo!
Det är utmärkt. Det är exakt den typen av reaktion vi vill se.
Att ni säger nej gör min dag.
Alla pratar jämt om säkerhet, men vad gör folk åt det?
"Nej" är helt rätt svar. Ja, det är verkligen helt rätt svar.
Man ska aldrig släppa in nån hemma bara för att de säger "Jag är polis".
- Nej, det gör man inte. - Nej.
- Man väntar tills de visar rätt... - Bricka.
Ja. Brickan. Det är rätt.
25 ÅRS TROGEN TJÄNST
Får jag... ställa en-
-en aningen personlig fråga?
När exakt var det-
-som ni förlorade er make?
Det var för lite mer än ett halvår sen-
- som min man gick bort... Vart vill ni komma med det?
Jag tänkte bara på er pension.
Jag slår vad om att jag med ett telefonsamtal till en kollega-
- kan ordna en avsevärd höjning av er pension.
Jag slår vad om att jag kan dubbla det ni får nu.
Vänta lite nu.
Kan ni dubbla min pension från polisen genom att ringa nån?
Nej, förlåt mig.
Jag lurade er en smula. Faktiskt-
- så är saken den att jag inte är polis.
- Vad? - Jag är försäkringsagent, damen.
Hela historien som jag drog för er om brickan är nåt-
- som vi har blivit ombedda att göra av myndigheterna.
Det är av statistiska skäl eller nåt.
- Hej, Glenn! - Claire.
- Det är min vän Glenn. - Glenn! - Ja, toppenkille.
- Känner ni Glenn? - Javisst.
Är ni intresserad av höjningen av pengarna?
Ja, om ni kan dubbla dem.
- Det tar ett par minuter av er tid. - Okej, hör på.
Ni kan komma in. Dörrjäveln fastnar.
Vad är det värsta som kan hända? Så länge ni kan dubbla min pension.
Jäklar.
Är det nåt fel?
Det här är så jäkla kränkande.
Att tvingas stå där ute, blottad.
Att gång på gång tvingas in i de här situationerna.
Jag vet inte varför.
- Förlåt, jag... - Vet ni hur kränkande det är?
Jag sätts jämt i dessa situationer. Det är orättvist.
- Tycker ni att det är rättvist? - Nej.
- Ska jag göra en kopp te åt er? - Nej, det behövs inte.
Aj som fan. Jävlar.
Vart fan ska du?!
Åh nej.
Här.
Vi lägger den här under ditt huvud.
Jag är ledsen.
Jag är hemskt ledsen!
Vad kan jag göra för att gottgöra det här?
Jag kan inte tala...
Vad kan jag göra? Hur kan jag hjälpa dig och göra det bättre?
- Säg nåt. - Inte... tala...
Kan du inte tala? Okej.
Vänta lite. Jag har nåt annat som jag tror att du hade gillat.
Gillar du donuts?
Ta det lugnt.
Så... Här har vi...
Så ja.
Ja, kamomillte. Det är nyttigt.
Herrejesus.
En mördare med OCD? Det är nästan löjligt.
Men vad oturligt för dig, Jack.
Och till råga på allt med ditt städtvång.
Jävlar!
Var snäll och kliv ut ur bilen.
Har ni nåt emot att jag tar en titt i bilen?
- Jag vore en skurk om jag sa nej. - Okej. Öppna, snälla.
Jag beklagar, sir, men det var ett litet inbrott på gatan nyss.
Jag vill ställa lite frågor om allt ni kan ha sett eller hört.
Glenn sa att ni besökte Claire.
Ursäkta, sa ni nåt om ett inbrott?
Dessvärre så tror jag att ni har ett allvarligare problem.
Claire?
Hon har försvunnit.
Har Claire Miller försvunnit?
Jag har suttit här ute i två timmar i min skåpbil och väntat på henne.
Jag kontaktade Claire-
- för hennes döde man var en kär vän till mig.
Vi jobbade ihop ett antal år vid järnvägen.
Och jag är samlare.
Jag samlar... jag samlar på Trax.
Gamla Trax-nummer. Det är en tidning som ägs av järnvägsbolaget.
Och Jerry...
Jag råkar veta att Jerry också prenumererade.
Han var entusiast precis som jag.
Så Claire sa att hon skulle kila in-
- och se om hon kunde hitta ett par gamla nummer till mig.
Hon bad mig inte komma in. Bättre att ta det säkra före det osäkra.
När en knäppskalle som jag dyker upp, va?
Jag har knackat flera gånger.
- Och hon har inte öppnat. - Okej.
Jag måste be er stanna precis här, så går jag in och tar en titt.
Claire? Det är Ed.
- Dörren är kanske olåst. - Va?
Eller kanske inte.
Claire? Är du här?
Claire!
- Är hon där uppe? - Nej. Hon gick kanske ut bakvägen.
Jag tror att jag hade märkt det.
Det här är väldigt, väldigt konstigt.
Om ni frågar mig skulle jag säga att det här måste undersökas noga.
Jag frågar inte er.
Jag måste säga att jag också hörde ljud från vardagsrummet.
- Ljud? - Ja, ljud.
Jag kan så klart inte vara säker-
- men det lät lite som nåt slags handgemäng.
Handgemäng? Nej. Ni måste lägga tillbaka den där - nu.
- Polisen undersöker sånt. - Visst, visst.
- Jag måste be er att gå ut. - Förlåt?
Nu.
Okej. Jag ska göra det under protest.
Jag tror att mina iakttagelser kan vara till nytta i en undersökning.
Som skattebetalare och fullt medveten om mina rättigheter.
Va?
Låt mig få tala till punkt. Jag försöker bara hjälpa till.
- Ni har en minut, sir. - Jag får lov att rekommendera nåt.
Det här rummet bör inspekteras oklanderligt!
Med förstoringsglas. Om ni förstår vad jag menar.
- Gå ut nu. - Ha en bra dag, konstapeln.
Verkar inte poliserna i din historia synnerligen naiva?
- Är det poängen? - Nej.
- Men här kommer den - poängen. - Jag kan knappt bärga mig.
Ösregnet.
Det spolade bort det långa spåret från min flykt.
Jag ser mig inte som en utpräglat religiös man.
Vilket är helt vansinnigt att säga med tanke på vårt nuvarande läge.
Men jag måste erkänna att jag såg regnet-
- det häftigaste regn som jag nånsin har sett, som en slags välsignelse.
Och mordet som en slags befrielse.
Jag kände att jag hade en högre beskyddare.
Och i realiteten var du bara en otäck pervers jävel.
Men förstod du, eller ännu hellre-
- accepterade du kopplingen till din egen personlighet?
Att du själv var psykopat?
EGOISM VULGARITET
OFÖRSKÄMDHET
IMPULSIVITET NARCISSISM
Jag är inte dum.
INTELLIGENS IRRATIONALITET
Det är rätt ovanligt. Psykopaten accepterar aldrig-
-sin egen diagnos.
Men jag gjorde det. Till exempel psykopatens brist på empati.
Jag ansträngde mig för att fejka normal empati-
-för att gömma mig bland massorna.
Le.
Jo då, ja, ja, ja.
Besviken.
Väldigt, väldigt besviken.
Och vassen?
Jag var ett mycket känsligt barn.
Livrädd för att leka. Till exempel kurragömma.
När jag skulle gömma mig flydde jag jämt närmast i panik-
-ut i vassen för att gömma mig.
Jag ser nåt annat än en rädd pojke.
Jag ser en pojke med ett mer mystiskt mål.
Ruschen genom vassen var en flykt-
- men också en öppen inbjudan till förföljaren-
- på grund av den tydliga vägen av knäckta vasstrån efter dig.
Fanns det ett element av "kom och ta mig" i dig som barn?
Eller kanske och desto viktigare i dig som person?
Kände du aldrig en liten gnutta besvikelse för ösregnet-
- som spolade bort dina spår så du inte kunde åka fast?
Mer häpnad. När jag tänker på allt som jag har gjort i livet-
- utan att det på nåt sätt har resulterat i bestraffning.
Jag älskade när männen från byn slog ängarna med sina liar.
Då talade man om "ängens andning". Alla arbetade i takt.
De andades ut när de slog och andades in när de drog bak lien.
Det var som om ängen levde till fullo i mitt medvetande-
-när jag lyssnade på dess andning.
Sluta med det där.
Sluta.
Sluta!
Erfarenheten hade lärt mig att strypa rätt. Och länge nog.
Bravo, Jack. Du är verkligen klipsk och tuff.
Precis som alla andra brottslingar.
Faktum är att när jag efter flera mord till-
- kände min OCD avta så började jag ta större risker.
Jag var helt missnöjd med bilderna, så jag beslutade att ta nya.
Fan. Fan! Fan.
Det slog mig som en blixt från klar himmel.
Jag kunde inte motstå att köra över den där tanten.
Det gjorde min djärva plan att köra tillbaka liket-
- till mordplatsen för att ta bättre bilder mycket farligare.
Jag hade nu ett störtblödande kropp-
- och en annan kropp i en bisarr, frusen ställning på halsen.
Jäklar!
Kan du utveckla lite närmare varför tanten skulle dö?
Jag kan inte förklara allt, men kanske beskriva det som blodruset-
- som en hermelin upplever i ett hönshus.
LAMMET OCH TIGERN Känner du till Blakes dikter?
Om lammet och tigern?
Jag känner till Blake ytligt.
Men jag slipper nog inte ifrån en omfattande handledning.
Gud skapade både lammet och tigern.
Lammet står för oskuld och tigern står för grymhet.
Båda är perfekta och nödvändiga.
Tigern lever på blod och mord och dödar lammet.
Och det är också konstnärens natur.
Du läser Blake som fan läser bibeln.
Det arma lammet bad inte om att dö för att bli ens den största konst.
Lammet har förlänats äran att leva för evigt i konsten.
Och konsten är gudomlig.
Men fortfarande samma röda bil. Nu helt blodig.
Rätt slarvigt, skulle jag tro, om du inte vill bli avslöjad.
Det var exakt det jag tänkte. Men jag orkade inte byta bil.
Dessutom gick allt fortfarande påfallande bra.
Ibland gömmer man sig bäst genom att inte gömma sig alls.
Men som sagt, OCD:n avtog, så jag tog medvetna risker-
- och städade inte bort blodet i vare sig sovrummet eller bilen.
Det kändes faktiskt rätt befriande att nå den punkten.
Det visade sig att tanten som bara var en olycka-
- gav mina iscensatta bilder en fin anstrykning av humor.
Och jag var mycket nöjd med resultatet.
...Sophistication.
"Mr Sophistication"? Så klart. Din narcissism vet inga gränser.
Jag skickade bilden till lokal- tidningen som brukar utmärka sig-
- genom artiklar om försvunna, ja, kanske stulna trädgårsgrindar.
De kunde behöva en historia med lite mer sting.
Men det sensationella för mig med arbetet med fotot-
-var inte bilden, utan negativet.
När jag var tio år upptäckte jag-
- att man genom negativet såg ljusets inre demoniska egenskaper.
Det mörka ljuset.
Men ånger då, Jack?
De som jag hanterar brukar ångra sig för fulla muggar.
Jag ångrar ingenting. Hur långt vi än måste gå.
Men jag tänkte på nåt häromdan.
Tänk dig en man som går på en gata under gatlamporna.
Precis under en lampa är hans skugga tätast, men också minst.
När han sen börjar gå igen växer skuggan framför honom.
Skuggan blir större och större samtidigt som den tunnas ut-
- och skuggan bakom honom från nästa lampa framträder-
-och blir kortare och kortare-
- tills den når sin ultimata täthet när mannen står rakt under lampan.
Säg att mannen som står under den första lampan är jag-
- när jag just har begått ett mord. Jag känner mig stark och nöjd.
Jag börjar gå och skuggan framför mig växer sig större-
- som min njutning, men samtidigt är smärtan på väg.
Den representeras av skuggan bakom mig från nästa gatlampa.
Och vid mittpunkten mellan lamporna är smärtan så stor-
-att den överväger min njutning.
Med varje steg upplöses njutningen och smärtan tilltar bakom mig.
Till slut är smärtan så olidligt intensiv att jag måste agera.
Så när jag når punkten med nästa lampa i zenit-
-mördar jag igen.
Jag vet att du vill vara en unik person, Jack.
Men dessa bilder kan illustrera alla missbrukares olyckshistorier.
Alkoholisten tömmer flaskan i zenit, etcetera, etcetera.
Men familjen då?
FAMILJEN
Din sysselsättning lämnade inget utrymme för en familj i ditt liv.
Nej. Hur så?
Det kan trots allt vara så att funderingarna kring det här-
- kan ha triggat bara en gnutta mänsklig känsla.
Till exempel en variation av det-
- som de mindre kloka av oss kunde kalla "behov".
För att jag aldrig har haft en familj?
Nej, det har det inte gjort.
Men familjeidén inspirerade mig till ett av mina största verk.
DEN TREDJE INCIDENTEN
Okej, kepsar till alla.
Ni ska ha kepsarna på hela tiden. Ett säkerhetskrav.
- Kan vi gå upp dit, mamma? - Självklart ska vi gå upp.
- Le, suris. Det blir roligt. - Det tror jag inte.
- Vi kom ända hit för din skull. - Jag sa ju att jag inte ville.
Vill du se vapnen?
Det här, George, är ett gevär.
Det här geväret kan träffa sitt mål-
- på ett avstånd av flera hundra meter och döda större djur.
- Har du dödat några stora djur? - Ja, det har jag.
- Men det är inget jag är stolt över. - Jag hade varit stolt över det.
Där är vi två nog olika, Georgie.
Det här är ett hagelgevär. Ett så kallat slätborrat skjutvapen.
Det är inte lika exakt som geväret.
Men det är effektivare när djuret är närmare och rör sig.
- Du får ta på det om du vill. - Får jag?
Ja.
- Ska vi jaga? - Nej.
Jakt är så otrevligt.
Jag jagade mycket förut, men jag har slutat.
- Varför? - Jag tycker att jakt är osmakligt.
Om jag till exempel ville skjuta några av kråkorna i det där trädet-
-hade det varit så kallad skyddsjakt.
Det betyder helt enkelt att man vill bestämma-
- vilka djur som ska få leva i ens skog.
Kråkan har inget bytesvärde, men de kan skjutas av-
- för att de ses som ett hot mot djur som man vill omhulda.
Skyddsjakt. Det är också ett så otrevligt ord.
Det har en bismak av etnisk rensning i sig.
Den väldigt sjuka och vansinniga jakten-
- har ritualiserats till en oroväckande grad.
Klappjakten till exempel-
- där en rad drevkarlar skrämmer livet ur en hel skog.
För att inte nämna troféparaden som utövas i Europa efter jakten-
- som ett sista hån där varje art har sin egen traditionella plats.
- Vi vill gå upp i tornet, mamma! - George, vänta.
Ja, vi ska gå upp.
Okej, George. Vill du skjuta?
Jag siktar. Du kramar åt avtryckaren.
Skjut!
Utmärkt!
För att fälla ett så här stort djur-
- måste man träffa det i de vitala delarna, alltså här vid lungorna.
Som du ser så träffades den här här i bakdelen.
Ett djur kan springa långt med en sån här skada.
Därför hade en duktig jägare haft en schweisshund-
- som är tränad på att följa ett blodspår-
- så man kan spåra djuret och göra slut på det.
Schweiss. Det är ordet som vi använder för "blodspår".
Gratulerar, unge Georgie. Du träffade djuret.
Så du hade hittat dig en familj?
Ja. Så vill jag också se det.
Men det är så mycket enklare med djur.
Vad menar du?
Ordningen är viktig. Hinden springer i regel längst fram-
- med den största kalven efter sig och den minsta sist.
Man skjuter i regel den sista först-
- för att de två äldre djuren kan överleva utan det yngsta.
Men om man skjuter mamman först och inte fäller de andra två-
-så dör troligen bägge kalvarna.
Därför skjuter man sen den större kalven och mamman till sist.
Ligg kvar!
Stanna! George!
George!
Min familj rörde sig i fel ordning.
Jag har alltid tagit etiska jaktregler på blodigt allvar.
I det avseendet ser jag mig som något av en gentleman.
En gentleman? Verkligen?
Eller en Mr Sophistication rentav?
Nej!
Nej! Nej, nej, nej!
George verkar inte ha mycket till aptit.
Han vill kanske ha lite av pajen där.
Vet du, när jag var grabb fick jag aldrig nog av paj.
Varför gör du inte som jag säger-
-och ger grabben en liten bit paj?
Det är som om jag inte har nån talan i frågan.
Det här skulle bli en trevlig utflykt.
Det här har varit en bra dag.
En utmärkt dag.
Har du ett favorittal?
Ett tal vilket som helst? Alla har ett favorittal.
Tolv.
Tolv?
Det är ett utmärkt tal.
Verkligen ett bra tal.
Utflykten är slut.
Du kan gå nu.
Jag tar hand om barnen.
Ett!
Två!
Tre!
Fyra!
Fem!
Sex!
Sju!
Åtta!
Nio!
Tio!
Elva!
Tolv!
Schweiss.
Exakt.
Ska jag berömma dig eller applådera?
Jag är ledsen för att du är så kritisk, Verge.
Se inte på handlingarna. Se på verken.
- Hela trofétanken. - Nej. Nej, nej, nej.
Du försöker hela tiden manipulera mig - och med barn.
Det känsligaste ämnet av alla.
Jag är också känslig, Verge.
Jag kan inte sova på ett lakan med minsta skrynkla.
Jakten är väl trots allt en metafor för kärlek.
Och det är din svaghet, Jack.
Så mycket hände på den tiden, "tecken i sol och måne"-
- som krävde min närvaro för ännu ett konstverk-
-och väckte min ilska.
Först solförmörkelsen.
Sen Mount St Helens-utbrottet, som jag kunde se från min tomt.
Jag hade då precis beslutat att valet av cementblock var helt fel.
Så jag beslutade att byta material.
Det gudomliga materialet.
Kärlek, Jack.
Kärlek är också en konst. För att inte tala om intimitet.
Iceman andades alltid in sina offers sista suck.
DUBBELMORD AV MR SOPHISTICATION
MR SOPHISTICATION SLÅR TILL IGEN
- Verge? - Jag är här, Jack.
Jag mår inte så bra, Verge.
Jag har en sur smak i munnen.
Vill du att jag ska visa dig vägen till nästa whiskeybar?
Det är syran som du börjar känna smaken av.
Den framträder på det här djupet.
Jag är rädd att du får vänja dig vid det.
Jag la Suris i förrummet.
Och lämnade honom där tills likstelheten hade försvunnit.
Jag hade en plan för lille Suris.
Vad betyder det?
De verkligt skickliga på taxidermi kan få djuren att se levande ut-
- genom att ändra deras uttryck och ställning.
Så att det blir en hel liten scen.
Jag upptäckte att om jag jobbade runt likstelheten-
-och jobbade innan liken frös-
- så kunde jag manipulera deras uttryck och ställningar-
- med ståltråd, nålar, tejp och såna saker.
Och sen när de var frusna kunde jag ta bort allt-
- och ha en nästan trovärdig människa.
Suris var inte Suris längre.
Var det det du var ute efter? En helt trovärdig människa?
Utan att bli för romantisk kan man kanske säga-
- att just det påminner lite om en slags längtan efter kärlek.
Jag hade en kärleksaffär.
DEN FJÄRDE INCIDENTEN
Var kom kryckan ifrån, Jack? Du hade väl inte gjort illa dig?
Ett mycket brukbart knep om man vill se ofarlig ut.
I allmänhet, om man bär på bagage och en krycka-
- rusar folk till för att hjälpa. Då tvingar man in dem i bilen.
Vad har det med kärlek att göra?
Jag hade verkligen starka känslor för den här.
Mycket starkare än en psykopat borde kunna ha.
Le.
Säg nåt.
Jag kan inte. Jag hatar hur du ser på mig.
Hur jag ser på dig?
Okej.
Kan du berätta vad du tänker på nu?
Jag vet bara inte var jag har dig.
Försöker du lämna mig?
Det känns som om du försöker lämna mig.
Jag ska inte lämna dig.
Jag är precis här.
Känner du det?
Jag är precis här, i andra änden av linjen.
Lägg på ett ögonblick.
- Hallå? - Vem pratar jag med?
Du vet vem du pratar med.
Du vet att jag aldrig skulle lämna dig.
Vad säger du?
Tycker du inte att vi förtjänar en drink?
Visst.
Jag kommer över strax på cocktails.
Dumsnut.
Jag hatar när du kallar mig Dumsnut. Jag heter Jacqueline.
Jacqueline?
Hade mamma och pappa Dumsnut verkligen så livlig fantasi?
Jacqueline? Det fick de säkert från korsordet i New York Times.
För mig heter du Dumsnut, Dumsnut.
Du har suveräna tuttar.
Varför måste du jämt vara så vulgär?
Var det att vara vulgär?
Jag tycker inte att jag var vulgär.
Har du kommit på skillnaden mellan lejon och tigrar?
- Tigrar har ränder...? - Och var lever de?
Afrika...?
Och skillnaden mellan en arkitekt och en ingenjör?
Arkitekter ritar hus...?
Och ingenjörer?
Ritar också hus...?
Kallar du det en skillnad?
En ingenjör läser noterna, en arkitekt spelar musiken.
Om det är nåt som din begränsade hjärna kan processa.
Varför måste du alltid vara så elak? Jag är inte helt dum.
Det beror fan på din definition av "helt".
Kan vi bara prata om nåt normalt?
- Typ vad du gör - nåt sånt. - Information om vad jag gör.
I enkla termer som en dumbom kan förstå. Inte sant, Dumsnut?
Jo.
Jag mördar.
Okej.
Jag har mördat 60 människor.
Jag är seriemördare, Dumsnut.
Du är skum.
Är jag skum? För att jag säger att jag har mördat 61 människor?
Du sa 60 förut.
Om du inte var dum som en jävla åsna-
- hade du känt till termen "uppdaterad".
Att antalet var 60 för en timme sen-
- betyder inte att det inte lätt kan bli 61 om bara några minuter.
Jag är inte dum som en åsna. Jag har kanske inte läst lika många böcker...
Dumsnut, kom igen. Du är dum som fan.
Kan du inte vara gullig och hämta en märkpenna åt mig?
Kan du hämta en märkpenna åt mig?
Röd eller svart. Vilket som går bra.
Du är jävligt skum.
Ursäkta. Konstapeln. Min vän är typ totalt skum.
Han sa att han mördat 60 människor. Eller kanske till och med 61.
Har du druckit?
- Ja. - Sluta då.
Allt som den här kvinnan har sagt är sant.
Jag har mördat 60 människor. Sextio människor!
- Jag är seriemördare. - Snälla, hjälp mig.
Jag har också varit en hemsk människa...
...mot den här kvinnan.
Miss Jacqueline.
Kan ni vara snäll och sopa upp er vän här och ta med honom in igen?
Jag kan inte beordra er att sluta dricka, men jag rekommenderar det.
Jag kan aldrig gottgöra dig för det.
Kan du förlåta mig?
Ja.
Jag förlåter dig.
Kom. Nu går vi in.
Du behöver lite piller. Jag har en vän som har bra piller.
Går du?
Jag skulle bara hämta lite piller.
- Har du mina... mina nycklar? - Jag tar inga piller på måfå.
Vet du, jag tycker faktiskt att jag är värd mer än det här.
Jag behåller nycklarna.
Du har ovanan att rusa ner för trappan-
-varje gång vi börjar ha trevligt.
Okej?
Du går utan din krycka.
Och du använde den inte där nere heller.
Du är Mr Sophistication, va?
Om du känner för att skrika-
- så tycker jag definitivt att du ska göra det.
Kallar du det för skrik?
Hjälp!
Ja! Hjälp! Det är en mördare i huset!
Det är Mr Sophistication! Hjälp! Hjälp!
Hör du?
Hör du nåt?
Hör du nån springa ner för att hjälpa till?
Just snygga grannar du har.
- Vill du prova fönstret? - Jag vill bara ha mina nycklar.
Jag vill bara ha mina nycklar. Jag vill ha mina nycklar.
Hjälp!
Hjälp mig!
Snälla, hjälp mig!
Vet du, jag kan ha fel.
Men såvitt jag kan se-
-så har inte en enda lampa tänts-
- i nån lägenhet eller i nåt trapphus. Vet du varför det är så?
För att i det här helvetet till stad-
-i det här helvetet till land-
- i det här helvetet till värld så vill ingen hjälpa till!
Du kan skrika från nu och till julafton-
-och det enda svar du får-
- är den öronbedövande tystnad som du hör just nu.
Kan vi inte prata?
Det finns en tid för att prata och en tid för att vara tyst.
Gapa.
Gapa!
Okej, Dumsnut. Åh, förlåt mig. Miss Jacqueline.
Nu... är det dags-
-för dig att välja en kniv.
Du behöver bara nicka.
Nej?
Vad sägs om den här?
Tycker du inte om den heller? Okej.
Vad sägs om den här då?
Ja du...
Det är ett intressant val, Dumsnut.
Vet du...
Det är nånting som har stört Mr Sophistication...
...ett bra tag.
Och det är kanske mer intressant för honom-
-än det vore för dig.
Men för att vara ärlig-
- så blir han ganska skitarg när han tänker på det.
Varför är det alltid mannens fel?
Var man än går-
- är det som om man är nån slags vandrande skyldig person.
Utan att ens ha skadat en enda kattunge.
Jag blir faktiskt ledsen när jag tänker på det.
Om man är så olyckligt lottad-
-att man har fötts som man...
...så är man också född skyldig.
Tänk på orättvisan i det.
Kvinnor är alltid offren, va?
Och män...
De är alltid skurkarna.
Jag har ju sagt till dig att det här är privat område.
Gå härifrån.
Alla kungens hästar och alla kungens män-
- kunde inte sätta ihop Dumsnut igen.
- Varför är de alltid så dumma? - Vilka är dumma?
Alla kvinnor du mördar slår mig som gravt ointelligenta.
- Jag har även mördat män. - Du pratar bara om dumma kvinnor.
Om du inte tycker att alla kvinnor är dumma.
Historierna jag har berättat var slumpvalda, men...
Du känner dig överlägsen kvinnor och vill skryta?
Det tänder du på, va, Jack?
Nej, men kvinnor är enklare. Inte fysiskt.
De är enklare att jobba med. Mer samarbetsvilliga.
- Att mörda, menar du? - Om du vill.
Mr Sophistication tror på den teorin.
Så Mr Sophistication är teoretikern?
Du gillar när jag berättar om Mr Sophistication.
"Jack hör röster som säger åt honom att göra ditt eller datt."
"Jack måste vara psykotisk."
Jag avskyr diagnoser som man bara kan skriva med bokstäver.
Det är inte rättvist. Bokstäver är tydliga.
De skyddar oss och skapar gränser mellan gott och ont.
- Och de bär religion. - Religion har förstört människor.
För er gud lär folk att förneka tigern i dem.
Det gör oss alla till slavar, för skamsna för att erkänna det.
Åh, Jack, du skulle ha läst rätt bokstäver i ditt liv.
Men du ville inte.
Liksamlingen var mestadels frusen kort efter döden-
-men en handfull av dem-
- hade i alla fall delvis ruttnat innan jag kunde lägga dem på is.
Kan man säga om förruttnelse är gott eller ont?
De flesta skulle säga att det är naturlig nedbrytning.
En reaktion i materien som är grunden för livet på jorden.
Därför är det varken gott eller ont.
En människa måste uppfattas som levande-
- om man ska beskriva personens egenskaper och se hens slutmål.
Men här har Mr Sophistication en helt annan åsikt.
Han förfäktar effektivt att människans slutmål-
-inte är före döden, utan efter.
Du reducerar allt mänskligt till materia.
Då försvinner livet och med det konsten som du skattar så högt.
Verge, du är en bitter gubbstrutt. Du dödar konsten genom-
- att nyttja din moraliska måttstock på livet som jag vill befria.
För konsten är så omåttligt mycket större än vi förstår.
- Får jag illustrera nu? - Det går inte att undvika, va?
Jag vet inte hur många processer som deltar-
-i en död människas förruttnelse.
Men jag vet lite om dessertviner.
För att få den mest sublima sötman och de finaste vinerna-
- har naturen gett oss olika metoder.
De tre vanligaste formerna av förruttnelse är-
-frost, uttorkning-
- och en svamp med det förföriskt gåtfulla namnet-
-ädelröta.
Den första metoden använder man i Tyskland för att göra Eiswein.
Metoden går ut på att lämna druvorna på vinstocken så länge-
- att de utsätts för frost ett antal nätter innan de pressas.
Metoden ökar sockerhalten i vinet dramatiskt.
Riskerna är stora, för druvorna måste ha vissa egenskaper-
-för att kunna tåla processen.
Dessutom är det osäkert om den första nattfrosten-
- lever upp till förväntningarna och så vidare.
Den andra metoden heter "Trockenbeeren".
Då får druvorna hänga på vinstocken tills de torkar-
-och nästan blir russin.
Den sista metoden som är viktig för produktion av sauternes-
- är ett slags mögel som gör att druvorna blir väldigt fylliga-
- och får en explosivt hög sockerhalt.
Vid alla tre processerna är det nedbrytningen-
- som lyfter den levande druvan till att bli en del av ett konstverk.
Man kan se processerna som börjar i en död människa på samma sätt.
Säger du. Och jag säger ändå:
Utan kärlek, ingen konst. Det är inget som kan diskuteras.
Det du säger om druvorna är bara naturens förruttnelsemetod.
Om förruttnelse är en väg till frälsning...
Ditt hus då? Vid gud, du kan inte övertyga mig om-
- att rivningen av ditt första hus på nåt sätt var tillfredsställande.
Påstår du att det byggdes för att rivas?
Nej, det var inte idealiskt.
Tyvärr hände det hela tre gånger till-
- att jag började bygga och sen blev tveksam.
Det var svårt att skapa mitt drömhus.
Materialet gjorde inte det jag ville.
Husen som jag hade ritat hade redan från början-
-nåt banalt och ordinärt över sig.
Är det inte det man i konsten kallar epigonism?
Din stora talang var begränsad. Du, den allra största konstnären.
Planerade du inte förstörelsen av ditt mest populära litterära verk?
"Aeneiden" var ett beställningsjobb-
- där makthavarna och deras idéer förhärligades av mig-
-tills det inte längre var konst.
Men om förhärligande kan nedvärdera ett verk-
- varför kan förstörelse och rivning inte göra det motsatta-
-och skapa konst?
Albert Speer kom på teorin om ruinvärde-
- genom att undersöka grekiska och romerska ruiner.
Och han byggde sina hus av både svagare och starkare material-
- så att de om tusen år skulle se ut som estetiskt perfekta ruiner.
Som tur var sprängdes de i atomer bara några år efter att ha byggts.
Hybris straffas genom nemesis, för att använda ett gammalt uttryck.
Konstnären måste vara cynisk-
- och strunta i människors eller gudars väl och ve i hans konst.
Pratet om ruinvärde gör att vi måste ta upp ett annat ämne:
Ikonvärdet.
Stukan. Utan tvekan världens vackraste flygplan.
Och som grädde på moset med en kusligt sofistikerad detalj.
- Du vet säkert vad jag menar. - Nej.
Det har aldrig intresserat mig.
- Men berätta gärna. - Stukan var en störtbombare.
Piloterna sägs ha svimmat ett kort ögonblick när planet dök.
Men detaljen, per favore.
Fantastiskt. Enastående. Märk väl ljudet när planet dyker.
Tjutet.
Resultatet av en felkonstruktion, tror jag.
Felkonstruktion? Snälla du. Tvärtom. Tjutet var inbyggt.
Sirener var fästa i planets landningsställ.
Avsiktligt konstruerade som en psykologisk krigshandling.
Ingen som har hört det i aktion glömmer nånsin det ljudet.
Det fick blodet i allas ådror att frysa till is.
Det kallades "Jerikotrumpeter".
Sadistiskt, men i dina ögon säkerligen ett mästerverk.
Nej. Mer än ett mästerverk.
En ikon.
De som tänkte ut Stukan och dess funktioner var ikonskapare.
Det jag menar är-
- att lika lite som världen vill erkänna det sköna i förruttnelse-
-lika lite vill den ära dem...
...nej, ära oss som skapar vår planets verkliga ikoner.
Vi anses vara den ultimata ondskan.
Alla ikoner som har påverkat och alltid kommer att påverka världen-
-är för mig extravagant konst.
- Ädelröta. - Sluta!
Din antikrist. Jag minns inte att jag nånsin har eskorterat-
- en så fullständigt depraverad människa som du, Jack.
Eftersom du nu tydligen har inriktat dig på massutrotning-
- låt mig få göra en kort kommentar om Buchenwaldlägret-
- som understryker min hållning till konst och kärlek.
Mitt i koncentrationslägret stod ett träd.
Inte vilket träd eller vilken ek som helst, utan just den ek-
-som unge Goethe satt under-
- och skrev några av mänsklighetens viktigaste verk.
Goethe. Här kan man tala om mästerverk och ikonvärde.
Förkroppsligandet av humanism, värdighet, kultur och godhet-
- var genom ödets ironi plötsligt närvarande-
- mitt i ett av historiens största brott mot mänskligheten.
Vissa påstår att illdåden som vi begår i vår fiktion-
- är de drifter vi inte kan leva ut i vår kontrollerade civilisation.
Så de uttrycks i stället genom vår konst. Jag håller inte med.
Jag tror att himmel och helvete är ett och samma.
Själen tillhör himlen och kroppen helvetet.
Själen är förnuft och kroppen är... allt det farliga.
Till exempel konst och ikoner.
Låt mig avsluta med en kuriositet.
Jag har alltid ansett det löjligt med seriemördarens favorittrofé.
Varsågod, Jack.
Ändå kunde jag inte låta Dumsnuts andra bröst gå till spillo-
-utan jag lät garva och sy det.
Även det en liten ikon.
Tack, sir.
DEN FEMTE INCIDENTEN
Vill du dö, din jävel?!
- Nej. - Gör då för helvete som jag säger.
Gör som jag säger.
Lås upp dem.
Släpp nycklarna.
Vänd dig om!
Handfängsla.
Handfängsla!
Ner på knä!
Vi fryser. En av de andra svimmade förut.
Vi fryser ihjäl.
Vi dör!
Verkligen? Iskallt...!
Jag är väl skyldig herrarna en förklaring.
I andra världskriget på östfronten hade tyskarna många massavrättningar.
Men de hade ont om ammunition.
Så de experimenterade med att avrätta flera personer-
-med en enda kula.
Som en hyllning till denna sinnrikhet...
...ska jag utföra ett eget litet experiment.
Jag ska använda...
...en helmantlad kula.
Den kan gå igenom huvudet på var och en av er.
Det hade jag inte kunnat göra med vanlig jaktammunition.
Vänta, vänta. Sir, sir. Det är ett missförstånd.
- Det hör jag ofta. - Nej, ni har fel om ammunitionen.
Den är inte helmantlad.
Jag är militär och jag vet, sir.
Fan.
Du har rätt. Det är en jaktpatron.
Den här asken har helt fel etikett. Jäklar!
Förlåt mig, mina herrar. Jag måste iväg en liten stund.
Jag vet att det inte är en idealisk situation.
Dö inte för mig nu, killar. Okej?
Jag har aldrig skällt på dig förut, Al, men jag ska göra det nu.
Vad tycker du att det står där?
- "30-06". - 30-06, just det.
Det står också "helmantlad".
När jag tittar i asken...
Ge mig en ask, Al. Se nu till att den innehåller helmantlade patroner.
Är det för mycket jävla begärt att askens innehåll-
- stämmer med det som står på etiketten?
Jag ser att... du har rätt.
Etiketten stämmer inte riktigt med innehållet.
Just det.
Men det jag inte kan se är...
...att asken skulle ha köpts här.
Jag köper all min skit här. Det har jag gjort i 20 år.
Jag är här nästan varannan vecka. Vad är det med dig, Al?
- Jag måste tyvärr se ett kvitto. - Kvitto?
Jag har inget jävla kvitto. Jag har aldrig fått kvitto här.
Jag har jävligt bråttom. Låt mig få köpa en ny ask.
Se nu till att den innehåller helmantlade kulor.
Okej. Kan jag bara få se på nån legitimation först?
- Gör fan inte det här, Al. - Lagen kräver att jag måste...
- Så här då... - ...veta exakt vem du är.
- Sälj en helmantlad kula till mig. - Får jag bara fråga...
Varför bara en?
- Det angår fan inte dig. - Just det.
Jag handlar här för att du inte ställer dumma frågor.
Förlåt, Jack... Förlåt.
Stäng, Al. Stick hem och ät en macka.
- Du har fan blivit galen, Al. - Förlåt. Förl...
Fan för dig, Al!
Al har blivit helt knäpp. Jag behöver en helmantlad kula.
I går besökte polisen Al. Och sen mig.
Med ljus och sirener för att gripa dig.
Det är slut nu, Jack.
Vad är slut?
De vet vad du har gjort.
Okej. Vad har jag gjort?
Rånet.
Rånet? Nu får ni fanimej skärpa er.
Jag har inte rånat nån.
Det här är löjligt.
Jag ska ringa polisen, Jack.
Ge mig din pistol.
Jag ränner inte runt beväpnad.
- Det här är vansinne. - Sätt dig ner, Jack.
Det här är SP.
Jag vill prata med Rob.
När du får tag på honom, säg åt honom att komma hit direkt.
Jag har fångat Jack.
Jag är lite glad för att det var du som fångade mig.
Du kanske inte vet det här-
- men jag betraktar dig som min bäste vän.
Det är kanske ingen stor grej för dig.
Men du har betytt mycket för mig.
Det är rätt skönt att veta att allt är över.
Någon var tvungen att befria mig och stoppa mig från att...
...stjäla saker som inte tillhör mig.
Och denne någon visade sig bli du.
Minns du när du sköt den där åttataggaren-
-som jag hade spårat i fyra dar?
- Den var på absolut på min mark. - Ingen ifrågasätter det.
Du har alltid varit en skicklig skytt.
Kan du nu sluta sikta på mig?
Det sårar mig en smula.
Jag går ingenstans. Trots allt så känner du mig, SP.
Ja...
Jag känner dig.
- Och du har aldrig ljugit för mig. - Nej.
Lika snabb som jag alltid har varit, va?
Du hade inte hunnit till dörren.
Vad har jag gjort?
Du fick honom, SP.
Jag tar över nu.
Kan vi enas om det här?
Är det en patron med helmantlad kula?
Det är det.
Det är en gevärspatron med helmantlad kula.
- Snälla, gör inte det här. Snälla. - Utmärkt.
Gör det inte, snälla!
Nej, nej.
Jag kan inte fokusera. Det är för nära.
Perfekt.
Jack.
Vem är du?
Kalla mig Verge.
Hur kom du in hit?
Vad vill du?
Som jag ser det så var det du som kallade hit mig.
Jag har varit med dig ett tag. Du har bara inte sett mig.
Så... kom du hit för att stoppa mig?
Jag kom inte för att stoppa dig från att göra nåt. Jag har bara en fråga.
Vad är frågan?
Var det inte nåt om att du byggde ett hus?
Skulle inte Jack bygga ett hus?
Jo.
Jag... jag har...
...försökt. Men jag kom inte särskilt långt.
Det här är polisen. Kom ut med händerna synliga.
Nu blir det lite svårt att få huset byggt, men kanske ett annat.
Tänk, Jack. Trots allt är du ingenjör och du kallar dig arkitekt.
Jag har fått höra att du har en intressant teori om materialet.
Som du påstår har sin egen vilja.
Hitta materialet, Jack, och låt det göra jobbet.
Ditt hus är ett fint litet hus, Jack.
Det är absolut användbart.
Kommer du, Jack?
EPILOG: KATABASIS
Jag är här.
Jack.
- Får jag fråga dig en sak? - Jag kan inte lova att jag svarar.
Det var exakt det jag menade.
Får man prata på vägen?
- Jag tänkte att det fanns regler. - Jag säger så här...
Väldigt få klarar hela vägen utan att säga ett ord.
Folk får ett märkligt och plötsligt behov att bekänna på dessa resor.
Och allt kan inte påstås vara av hög retorisk kvalitet.
Men prata på för glatta livet.
Tro bara inte att du berättar nåt som jag inte har hört förut.
- Hör du ett surrande ljud? - Ja.
Och jag tror inte att du vill veta var det kommer ifrån.
Jag vill veta allt.
I tusentals år har människor försökt lokalisera helvetet.
Bland annat genom att söka efter ljudet det alstrar.
Man ska inte fokusera på att skilja ut skrik och jämmer.
För så många miljoner individers skrik av smärta-
- blir tillsammans ljudet du hörde: surrandet som blir allt starkare-
- ju mer vi närmar oss förekomsten av lidande.
- Verge. - Jag är här, Jack.
Jag mår inte så bra, Verge.
Jag har en sur smak i munnen.
Vill du att jag ska visa dig vägen till nästa whiskeybar?
Det där är de elyseiska fälten.
Vi har inte tillträde hit.
Så långt ner sträcker sig det djupaste helvetet.
Det är faktiskt inte hit som jag ska leverera dig.
Hur osannolikt det än låter.
Du ska några kretsar högre upp.
Jag tog ner dig hit som en slags tjänst.
För du gav mig trots allt lite att tugga på med din historia-
- och jag förstod att du ville se allt.
När du har tittat klart så går vi tillbaka.
Vart går den där stigen?
På andra sidan.
Den går ut ur helvetet-
-och upp.
Som du ser så fanns där en gång en bro.
Men det var före min tid.
Går det inte att klättra hela vägen runt?
Den här vägen? Och ta sig över till andra sidan?
Ganska många har försökt, men jag måste säga...
...aldrig framgångsrikt.
Jag skulle inte rekommendera det. Men valet är helt och hållet ditt.
Jag tar risken.
Hej då, Jack.
Hej då, Verge.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2018
Ansvarig utgivare: Anders Melin