Jag puttade honom. Lyssna på mig!
Hjälp! Jag behöver hjälp!
Herregud...
Ed! Stanna, Ed!
Du... Alltså...
Jag är ledsen för det som hände på festen. Jag överreagerade.
Vet du vad? Jag tror inte att du är ledsen.
- Måste du vara så otrevlig? - Nej, men jag väljer att vara det.
Alla kommer inte överens, Nathan.
Kan inte vi bara låta bli att gilla varandra? Det behövs inget skäl.
Hela världen är galen.
Hela jävla planeten är full av puckon! Jävla pucko!
Det blir som en vårdnadstvist. Det kommer att hållas en förhandling.
Jag kommer att utse en psykutredare.
Han eller hon ska tala med parterna, barnen, kollegor och vänner.
Alla som hon finner nödvändigt för att kunna göra en rekommendation.
I slutändan avgör jag om barnen har utsatts för menlig behandling.
- Frågor? - Får jag yttra mig?
Jag tycker inte att Celeste Wright är en dålig människa.
Hon har varit en fantastisk mamma och jag tvivlar inte på-
-att hon är starkt engagerad i dem.
- Vad gör vi här, då? - Med det sagt... så mår hon inte bra.
- Det är sant. - Det här lämpar sig inte just nu.
Det handlar inte om att jag är en arg svärmor som vill ställa till problem.
- Det här är så orättvist. - Det är som ni säger.
Vi måste göra det som är bäst för barnen.
Vi talar om det här en annan gång. Det här är opassande.
Tack ska ni ha. Vi ses igen vid förhandlingen.
- Vi måste bemöta det hon sa. - Nej, som advokat vet du hur det är.
Så hon får framställa sig som sympatisk medan jag sitter tyst?
Det kan tolkas som att jag erkänner mig skyldig till anklagelserna.
- Domaren ser det inte så. - Hon är ute efter mina barn!
Det är precis det här de vill provocera fram.
Herregud!
Hon får inleda förhandlingen - och du gjorde ingenting.
Jag anlitade inte dig för att inte göra något. Snälla...
Att inte göra något var helt rätt bemötande, Celeste.
Domaren är smart. Hon genomskådar din svärmors lilla föreställning-
- och ser det för vad det var - skådespeleri.
Jag ställer inte upp på sådant. Jag har hög trovärdighet.
När jag talar, så lyssnar domarna.
Nu måste du lyssna på mig.
De vinner inte om de inte kan visa att du är psykiskt instabil.
Du kan förvänta dig att allt de säger och gör är noga uträknat-
- för att locka fram en reaktion från dig. Det ska vi inte ge dem.
- Mamma... - Hej.
Vilken trevlig överraskning.
- Var är pappa? - Utanför med morfar.
- Är hon bättre? - Lite, men hon kan inte prata.
Det är väl gymnastik i dag, va? Har du alla grejer?
Åh, jag har saknat dig!
- Vi har en överraskning där hemma. - Hördu! Va?
Okej, då är det dags att åka, tjejen.
- Depåstoppet är över. - Okej.
Hej då, mormor.
Jag älskar dig, gumman. Tack för att du kom.
Hej då. Jag älskar dig. - Hej då, morfar.
Viktigast är att du är öppen för allt. Öppen för nya teorier...
- Det blir väl inte hustrubyte? - Nej!
Det är ett hälsoinstitut, inte en swingersträff.
- Snälla, var öppen för det här. - Jag sitter ju i bilen.
Vi är krigare, du och jag. Eller hur?
Seriöst?
Jag bara satt där utan att säga något.
Katie tycker att det är bäst så och jag tänker inte klart.
Jag vet. Det här är vidrigt, jag skulle vilja prata med Mary Louise.
- Jag tror inte att det hjälper. - Jag vet inte, Celeste.
Ta inte det här på fel sätt, men du är själv advokat-
-och advokater begår ofta misstag.
Det var därför jag ville fråga om Katie.
- Vadå? - Jo... Är hon så bra som folk säger?
Hon är bra på grund av det här. Det kräver helt andra kunskaper.
Och domarna i familjerätten gillar inte aggressiva påhopp.
Sett utifrån det, så är hon bra.
Bästa lösningen är nog att be Mary Louise att dra tillbaka stämningen.
Nej, det kommer hon inte att göra.
- Jo, kanske. Låt mig prata med henne. - Renata.
- Jag kan det här. - Vi sitter i möte. - Jag beklagar, Renata.
Suzie Jenkins från San Francisco Magazine ringde nyss.
Skjut inte budbäraren nu.
De tänker inte ha med dig i reportaget om kvinnor med makt.
Ursäkta...? Sa hon varför?
På grund av det med konkursen.
- Ni ska få vara ifred... - Herregud, nej. Sitt kvar.
Reportaget ska inte handla om sådant.
Hon sa bara att fokus kommer att vara kvinnor som ligger på topp.
- Jag är ledsen. - Det är inte ditt fel.
- Jag vet, men det känns hemskt... - Det är inte ditt fel, sa jag!
- Ursäktar du oss? - Jag kan göra afrikanskt te...
- Bara sluta prata. - Jag ska gå.
Det är nog bäst.
- Är allt okej? - Det är inte okej, Celeste.
- Det är bara en artikel... - Nej, det är "Kvinnor med makt"!
Vi ska stötta varandra och så hugger slamporna mig i ryggen!
Ziggy är ett fånigt, jävla namn.
Min brorsa säger att du har en snygg morsa. Är det sant?
Du vet väl att du var ett misstag, va?
Kom igen, din mes. Säg något.
- Vad gör ni? - Låt min brorsa vara!
Är han er brorsa? Då är er pappa en våldtäktsman.
- Stick härifrån! - Tvinga mig.
Brian McPherson. Han är lite bråkig och har mobbat andra barn.
Med det sagt är det han som får läppen sydd just nu.
- Herregud. - Jag stänger av alla fyra pojkarna.
- I tre dagar tills vi har utrett... - Varför utreder ni inte saken först?
De var tre mot en, Jane. Pojken blev skadad. Jag kan ingenting göra.
Du måste tala om vad han sa till dig. Titta på mig.
- Vad sa han? - Jag minns inte, sa jag ju.
Ziggy.
Han sa att min pappa är en våldtäktsman.
Svara!
Jag tar över nu.
Okej.
- Vi ses senare. - Hej då.
- Var öppensinnad. Kolla utsikten! - Här är vackert.
Här finns en eldstad, Ed!
Vi ska röra oss planlöst över golvet, inte gå i en cirkel.
När ni möter någon ni vill krama om, omfamna då personen-
- lika länge som det tar att andas in och ut. Okej?
Bra.
Åh, herregud!
Det var hemskt. Jag är ledsen.
Tack för att du gick med på att försöka.
Du är en bra människa. En bra make, en bra pappa.
Jag var ett förnuftigt val.
Vad menar du? Vad är det du försöker säga?
- Jag har sagt det många gånger. - Då kan du väl säga det en gång till?
Nathan raserade din värld, och kärnan i din värld är familjen.
- Du har själv sagt det många gånger. - Jag vet det.
- Är det ett brott, eller? - Det sa jag inte att det var.
Vad är det du försöker säga? Snälla, berätta. Jag har ingen aning.
På våra första dejter kändes det som att du höll intervjuer med mig.
Inte så mycket för tjänsten som själsfrände och älskare-
- utan snarare som far. Den pålitlige försörjaren.
Abigail var trasig och du var fast besluten att laga henne.
Du skulle inte göra om misstaget att följa dina lustar.
Du hade vissa kriterier och jag uppfyllde alla krav.
Så du gjorde ett förnuftigt och praktiskt val.
Det var ingenting jag inte kunde förlika mig med. Det gjorde jag.
Men sedan blev du oförnuftig.
Du gjorde opraktiska val, varav ett var att knulla med Joseph Bachman.
Kvar stod jag med det svåra valet att antingen gå med värdigheten i behåll-
- eller stanna hos en kvinna som jag helt enkelt inte litar på.
Du kan lita på att jag älskar dig.
Innerligare än jag har älskat någon annan.
Kan du lita på att jag inte ställer till det igen? Kanske inte.
Jag vet inte om jag själv kan lita på det.
Jag litade inte på mina föräldrars äktenskap-
- och mitt äktenskap med Nathan var inte mycket att tro på.
Jag vet inte vad det är, jag...
Jag kanske omedvetet vill vara den som förstör och inte tvärtom.
Jag förstår det inte. Jag har verkligen funderat, men...
Det enda jag verkligen vill är att vara gift med dig.
Lyckligt gift med dig.
Men jag måste hata mig själv, för bara se vad jag har gjort.
Jag kommer inte att bedra dig igen. Det lovar jag dig.
Alla mina framtida misstag kommer att vara av helt ny karaktär.
De sa att det skulle svärta ner hela tidningen om jag var med i artikeln.
Jag beklagar, det suger verkligen.
- Det kanske är bäst så. - Va?
Artikeln hade gjort dig till en måltavla.
Jag har alltid varit en måltavla. Den här gången ville jag vara det.
- Det är till mig. - Jag kommer!
- Mary Louise. - Hejsan.
- Tack för att du kom. - Nöjet är helt på min sida.
Jag blir sällan hembjuden på te i de här trakterna.
Stig på, stig på.
Vad vill du ha för typ av te?
Jag uppskattar verkligen att du kom, för...
Jag vet att du har mycket just nu och det måste vara oerhört jobbigt.
Det är det. Tack för... din förståelse.
Ingen orsak. Bara oss emellan, så ville jag...
Jag som hade hoppats att vi bara skulle dricka te och...
Men folk gör inte sådant längre, eller hur?
Vadå?
Har trevligt i varandras sällskap, helt utan baktankar.
Det vore så trevligt om folk bara kunde umgås med varandra.
Någon kanske kan utveckla en app för det.
Jo... Får jag lov...
...att prata med dig, två mödrar emellan?
- Det vore trevligt. - Bra. Med allt som pågår...
Var är era möbler? Ett så här stort hus rymmer massor av möbler.
Vi genomgår en liten konkursgrej just nu, men det är snart löst.
Oj, så fasansfullt.
- Men du arbetar väl, Renata? - Ja, det gör jag.
Det måste vara förödande för en arbetande mor att mista hus och hem.
Tänk bara på alla uppoffringar.
Alla missade middagar med barnen och lekstunder efter skolan.
Det är så många förlorade minnen.
Och vad har det gett? En hemmabio.
Kanske en båt.
Ursäkta. Du sa något om "oss mödrar emellan"?
- Fördömer du mina livsval? - Jag känner inte till dina livsval.
Jag vet att du är vän med Celeste och verkar vara en trevlig kvinna...
...som bor i ett stort hus utan möbler.
Det är allvarligt. Pojken behövde sys, så jag måste få veta.
Vem var det som började slåss? Var det du, Max?
- Han sa saker om pappa. - Och han retade Ziggy.
Jaha? Så ni tre gav er på honom tillsammans?
Man får inte göra så. Våld är inte en lösning.
Titta på mig. Tror ni att det är det?
- Varför tittar du på mig så där? - Var inte en sådan bitch.
Säg inte så till mig!
Du tilltalar inte mig på det viset!
Sluta. Du får inte säga så till din mamma. Du får inte det.
Förstår du det?
Det är inte rätt.
Jag har ett möte i kväll. Kelly kommer snart för att passa er.
Vem ska du träffa?
En advokat.
Er farmor tycker att det vore bättre om ni bodde hos henne ett tag.
Jag håller inte med och det...
- Varför tycker hon det? - För att... Jag vet inte.
- Ska vi inte bo här längre? - Jo, det ska ni absolut göra.
Det är en domare som ska avgöra det och det är dit jag ska i kväll.
Jag vill inte bo hos farmor.
Det vill inte jag heller och det ska ni inte göra. Ni ska bo här.
Okej? Ni ska definitivt bo här.
Hej, hjärtat.
Det är ingen fara.
Är allt som det ska?
Då så... Mums.
Sjunk djupt ner i golvet.
Fortsätt. Bara fortsätt.
Jag vill höra er.
- Är allt bra med mamma? - Vad fan gör ni?
Sjunger mot sömnapné.
Stanfords sömnklinik diagnosticerar massor. Kursen är en kassako. Ja?
Jo... Jag tror att vi måste skriva ut din mamma från sjukhuset.
- Hon ska väl flyttas till rehab? - Det betyder att de ger upp.
- Tror de inte att hon blir bättre? - Vi måste göra något.
Värst vad du är engagerad. Oj, då.
Jag måste gå. Pappa!
Tror du inte att jag var engagerad? Att jag skyddade dig?
- Nej, det tror jag inte. - Om du bara visste.
Jag vet. Jag var där.
Lättade du upp stämningen? Visst. Förbättrade du situationen? Ibland.
Men skyddade du mig?
Tack för att ni ville komma hit.
Jag ska gå rakt på sak.
Det finns bara förlorare i den här typen av ärenden-
- och de största förlorarna är alltid barnen.
Mitt förslag är att vi enas om gemensam vårdnad där...
- Nej. Nej. - Lyssna på vad jag har att säga.
- De tillbringarna veckorna hos er... - Är det här ett skämt? Nej.
Veckodagarna hos er och lördagar och söndagar hos min klient.
Ni söker hjälp för drog-och alkohol- beroende samt aggressionsterapi.
- Dra åt helvete. - Det kommer upp i rätten, mrs Wright.
- Är det ett hot? - Det är ett faktum.
Du... Du får inte mina pojkar.
Inte en lördag, inte en söndag, inte för en enda jävla minut!
Förväntar du dig verkligen att jag ska acceptera det här?
Hur är det med pojkarna?
Vi vill undvika att det går till rättegång.
Det blir inte tal om gemensam vårdnad.
Du väljer att fortsätta tiga. Exakt vad betalar jag dig för?
- Det var ett rimligt erbjudande. - Nej.
Det kan sluta på så många sätt om det blir rättegång.
Många av alternativen är inte bra.
- Du sa att vi borde vinna. - Ja.
Men vi kan också förlora. Erbjudandet vi fick är en seger.
Åh, herregud!
- Vi har också... - Vadå?
- Din makes dödsfall.
Det kommer att tas upp.
Fan.
Det blir en vårdnadsförhandling.
Jag måste vittna, vilket innebär att jag är lovligt byte.
- De kan fråga om allt. - Fan.
Och Katie är övertygad om att Farber får hjälp av polisen.
- Är hon? - Va?
Han går deras ärenden och de kan fråga mig vad som helst.
- Under ed. - Ja.
Om de kommer på mig med att ljuga, så kan de väcka åtal.
- Kan du åberopa din rätt att tiga? - Nej, då förlorar jag mina barn.
Det är sant.
De har en vittneslista och alla ni står på den.
- Varför? Vi står på din sida. - De vill att vi ska begå mened.
De kallar oss för att vi ska vittna om Celestes lämplighet som mor.
Sedan säger de: "Förresten, hur gick det till när Perry Wright föll?"
- Nej! Får de göra så? - Ja.
- Vi håller fast vid det vi har sagt. - Då begår vi mened.
- Då måste de bevisa att vi ljög. - Det kan de troligen inte.
Men om de kan det?
Jag berättar bara det här för att vi måste vara förberedda.
Vi måste hålla ihop. Det är därför vi har klarat oss hittills.
Vi klarar oss om vi håller ihop. Vi fixar det här.
- Stort tack igen. - Ingen orsak.
Jag passar honom gärna. Det är bara roligt.
Är du fortfarande vaken? Du tittar på din iPad, ser jag.
Den får du ju inte ha på kvällarna. Får jag den? Tack.
Du får äta frukost hos Max och Josh i morgon.
Jag måste jobba, men jag slutar tidigt så vi ses vid Whaler's Cove-
-någon gång på eftermiddagen.
Sedan ska du, jag, Celeste och pojkarna paddla kajak.
Det är ingen belöning för ditt dåliga uppförande.
Men eftersom du är avstängd kan vi se till att motionera lite.
Du gillar Corey, eller hur?
- Ja, det gör jag. - Jag också.
Det är bra.
- Kommer jag att bli som han? - Som Corey?
Nej, som min pappa.
Nej, gubben.
När du blir stor kommer du att bli den allra raraste-
-snällaste, stiligaste-
-roligaste, mest underbara-
- och mest förtjusande man som finns. Det lovar jag dig.
Tack, mamma.
Jag älskar dig.
BORN TO RUN - Jakten på löpningens själ
Älskling?
Han vakar på sjukhuset. Han ville att vi skulle vila lite.
Vad rart.
Jag skyddade dig.
Eller jag trodde att jag gjorde det genom att bevara lugnet.
Det är okej, pappa.
Jag förstår hur svag du måste tycka att jag är.
Men jag gjorde vad jag kunde för att dämpa raseriet.
För din skull.
- Och för min skull. - Okej.
Och för hennes skull.
Hon började prata i eftermiddags. Mumla.
Jag förstod inte vad hon försökte säga.
- Men efter många försök förstod jag. - Vad sa hon?
Hon sa att du håller på att drunkna.
Ibland har hon rätt i det hon känner och ser, så nu är jag orolig.
Pappa...
- Vad är det som pågår? - Jag ska bara titta till Skye.
Varför gör farmor så här?
Jag tror att hon är orolig för att...
Att jag är ledsen för att jag saknar er pappa och hon...
Hon tror att min sorg inte...
...alltid är så bra för er två.
Därför tycker hon att det vore bättre om ni bodde hos henne.
Ett litet tag, medan jag kommer över min sorg.
Tycker du också det?
Nej. Nej, det tycker jag inte.
Jag vet inte vad läkaren frågar, men om hon frågar er...
...vem ni helst vill bo hos...
...så är det viktigt att ni säger att ni vill bo här.
- För att hon säger det till domaren? - Precis. Hon kanske säger det.
Ska vi säga att vi inte tycker om farmor?
Nej, säg inte det.
- Vi kan skydda dig. - Ja.
Vi kan säga precis vad du vill.
Hör på mig nu. Ni behöver inte skydda mig.
Okej? Ni ska bara...
...säga sanningen, att ni vill bo här.
- Okej. - Jag älskar dig.
Sov gott. Det är en stor dag i morgon.
- God natt, mamma. - God natt.
- Hej, sötnos. - Varför är jag inte i skolan i dag?
Det sa jag ju.
Ziggy, Max och Josh har en speciell dag med sina mammor-
- så jag tyckte att vi kunde ha en mamma och dotter-dag.
Det är för att vi är fattiga, va? Vi måste flytta.
Nej, Amabella. Det är för att jag vill tillbringa dagen med dig.
Gumman, allt handlar inte om pengar.
Jo, det gör det, men ändå inte.
Det som betyder något är det här. Din familj, dina vänner...
När du är klar, så ska vi se vem som är snabbast till poolen-
- och vi ska dyka i och ha så himla roligt. Okej?
Oroa dig inte.
- Har du och Ed någon annan plan? - Nej, inte ännu.
Han älskar att spela golf, så jag kanske kan lära mig det.
Varför det? Du hatar golf.
Sant. Men jag har lovat att älska honom i nöd och lust.
- Du har glass i hela ansiktet. - Nej, låt mig vara.
- Mary Louise. - Madeline. - Hejsan.
Min dotter Abigail. - Mary Louise Wright.
Det måste vara du som läser på college.
- Får jag säga en sak? - Självklart.
Det är oanständigt av dig att försöka beröva pojkarna sin mamma...
- Trevligt att träffas, Abigail. - Vad är det för fel på dig? Va?
Hon är en psykopat.
Snälla... Bara rör mig.
- Snälla Corey. - Är du säker?
Åh, herregud!
Du hänger upp och ner. Hur hamnade du där?
Du utsattes för ett trauma. Det kommer att ta tid.
Det är otroligt att du kunde njuta av sex hela tiden.
Du vet, trots allt.
Ja, det är rätt sjukt.
Mina pojkar har saknat det här.
- Nu är det min tur igen! - Borde jag rädda honom?
- Kom nu, killar! Är ni klara? - Åh, vad de har saknat det här.
Sluta oroa dig för mig och tänk mer på dig själv.
Skye har gjort den här åt dig.
Du har rätt, det är tufft just nu.
Men du känner mig. Jag... löser det.
Vad är det, mamma?
Döda mig.
Jösses, vad duktig du är!
Hej. Två Brooklyn, tack.
- Tori. - Hejsan.
- Mamma! - Hejsan, havet!
POLISEN
Text: Anna-Karin Strobel Lando www.sdimedia.com