- Jeg dyttet ham. - Nei...
Ingen dyttet ham.
Ingen.
Jeg rotet det til.
Det er ingen annen måte å si det på.
Jeg tror ikke at jeg kan gjøre det bedre, men...
Jeg vil så gjerne gjøre det bra igjen.
Har du tenkt på hvorfor du var utro?
Hvordan vet han at det ikke skjer igjen?
- Fordi det gjør det ikke. - Hvordan kan han vite det?
- Hvorfor skulle han tro på det? - Takk.
- Vi skal snakke om sviket ditt snart. - Mitt svik?
Utroskap er én type ekteskapsbrudd, likegyldighet er en annen.
Du sier at du tar ting som de kommer uten å skape trøbbel.
Enten så er du veldige føyelig eller dypt uengasjert.
Kan Madeline ha prøvd å få din oppmerksomhet?
Hun har alltid hatt min oppmerksomhet.
Hengivenhet, fra min side, har ikke vært et problem.
- Hvorfor var du utro? - Jeg vet ikke.
Om du skulle gjette?
Skal jeg gjette? Du tror ikke på deg selv.
Hvordan kan du stole på ligningen når du ikke tror på din egen delsum?
- Matte er ikke mine sterke side. - Fordi du ikke gikk på college?
- Unnskyld? - Datteren din vil ikke gå på college.
- Har det med hennes oppfatning av... - Hvordan er det relevant?
Gikk du på college?
Jeg forstår ikke sammenhengen med det som...
Abigail blir ingenting uten college fordi kanskje du ikke er det?
Kommer dette fra deg?
- Hvorfor forlot din første mann deg? - Fordi han er en drittsekk.
Fortell om foreldrene dine. Hvordan var ekteskapet?
- Bra. De har vært gift i 40 år. - Bra. 40 år.
Snakker du ofte med dem?
- Du må holde pusten. - Men jeg liker det ikke.
Vet du hva? Jeg hater også å gjøre håret vått.
Men vi må kunne holde pusten under vann for ikke å drukne.
Jeg vil ikke.
Da jeg var tre-fire år, gikk jeg inn i mine foreldres rom -
- da far hadde sex med en kvinne som ikke var moren min.
De laget så mange lyder. Og så ble jeg redd.
- Hva skjedde? - Han dro meg ut av rommet.
Han lukket døren og sa: "Det er ting moren din aldri trenger å vite."
- Har dere aldri snakket om det? - Nei.
Det var kanskje derfor jeg ble så knust da Nathan gikk fra meg.
Det bekreftet min største frykt om ekteskap.
Det er ikke til å stole på.
Jeg hadde ikke gitt opp om Ed.
- Ok? - Jeg rotet det virkelig til.
Han kommer ikke til å gå fra deg. Ikke Ed.
Hvordan går det med deg? Har du vært ute og kjørt tidlig igjen?
- Morsomt. - Nei, du skremte meg faktisk.
- Hva sa psykologen om det? - Hun tror at det er knyttet til...
...at jeg ikke har kommet over Perry.
Livet føles så fargeløst nå. Det føles så matt og ensformig.
Han er kanskje død, men iblant synes jeg at jeg er mer død.
- Jeg var en bedre mor. - Nei...
- Jeg var en bedre mor med ham. - Ikke si det.
Det var jeg.
Jeg må finne gleden igjen for deres skyld.
Og han hjelper meg med det.
Jane? Jeg er Mary Louise Wright. Vi har kanskje møttes før.
- Jeg er Max og Joshs farmor. - Hei.
Beklager at jeg forstyrrer deg på jobb.
Celeste fortalte meg... en interessant nyhet.
Hva sier du til å ta en farskapstest?
Jeg mener så klart Ziggy.
Det trengs ikke. Jeg vet nøyaktig hvem som er faren til sønnen min.
- Men likevel... - Jeg vil ikke ha noe fra deg.
Nei, det forstår jeg. Det er jeg som ber om noe fra deg.
Jeg fikk høre at sønnen min både var ekteskapsbryter...
...og en voldtektsmann, og jeg vil vite at det ikke er sant.
Han er den eneste mannen jeg har vært med.
- Som du husker. - Unnskyld?
Det skjer ting nå til dags. Menn doper ned pene jenter, og ting skjer.
- Folk husker det ikke alltid. - Jeg husker det veldig godt.
Mye bedre enn jeg vil.
- Bare en enkel blodprøve. - Nei.
"Hvilket floket nett vi vever når vi sannheten kveler."
Charlotte sa ikke det. Hun sa: "For en gris." Ingenting om et nett.
Men hun vevde et.
Hun fremstilte Wilbur som spesiell når han var ganske alminnelig.
Så, Ziggy... Gjør det Charlotte til en løgner?
Det gjør henne voksen. Voksne lyver for å beskytte dem de elsker.
Hun ga nok bare Wilbur en ny profil.
En ny profil? Jeg forstår. Vil dere vite hva jeg tror?
Jeg tror at Charlotte ikke ville at Wilbur skulle bli spist.
Hun ville ikke at noen griser skulle spises, og vi vet vel hvorfor?
- Bærekraft. - Nettopp.
Hvor mange liter vann går med for å produsere 1 kg pølse?
- 8000. - 8000 liter.
- Hvor mange dusjer er det? - Over 50.
Over 50 dusjer.
Dere ville måtte ta en dusj hver dag i nesten to måneder for å...
Moren din møter deg på sykehuset, Amabella.
- Jeg vil bli med henne. - Ja, jeg henter ryggsekken.
- Hva skjedde? - Mrs. Klein...
Jeg er Amabellas mor. Renata Klein.
- Hva skjedde med henne? - Jeg er dr. Feldman.
- Datteren din fikk et angstanfall. - Angstanfall?
Hun har fått beroligende og hviler.
Hun var i sjokk da hun kom, men har det bra og hviler nå.
- Bli med meg. - Hva gjorde du?
Gjorde noen deg noe eller sa noe?
- Nei, jeg har det bra. - Skatt...
Du ble funnet praktisk talt bevisstløs i et skap.
- Har dere sett etter bittmerker? - Kom igjen...
Hun ble bitt i fjor.
- Mobber noen deg igjen? - Nei.
- Hvordan har jenta mi det? - Ikke snakk med henne.
- Du har gjort nok. - Hva i helvete snakker du om?
Hun føler seg åpenbart stresset, Gordon.
- Tror du det, Renata? - Unnskyld...
Hei. Jeg vil at datteren min flyttes til Stanford.
- Fordi...? - Fordi det er Stanford.
- Hun kan skrives ut nå. - Ser man det.
Vi anbefaler samtaleterapi. Kanskje for hele familien.
Du vet ikke noe om familien min.
Jeg vet at ditt eget stress ikke hjelper.
"Ditt eget stress." Vær så snill...
Er det ikke bra, vennen? Vi får dra hjem. Ikke snakk med henne.
- Kan du noensinne tilgi meg? - Så klart. Det er ikke din feil.
- Jeg buset bare ut med det. - Det er ikke problemet.
Problemet er at jeg gjorde det.
- Dere går i terapi. Det er vel bra? - Ja...
Jeg mener... Psykologen snakker bare tull.
Hun tror at jeg føler meg tom fordi jeg ikke gikk på college -
- og at jeg derfor vil at du skal gå.
Men det er ikke helt sant.
Mor, da vi så på "Trollmannen fra Oz" -
- begynte du å grine hver gang Fugleskremselet fikk diplomet.
Jeg er glad du er hjemme, ellers hadde jeg kanskje vært helt alene.
Han kommer ikke til å gå fra deg.
Hallo!
- Vi har hatt det så gøy sammen. - Hadde du det, vennen?
Ja. Kan dr. Peep sove over?
Det hadde vært så gøy, men jeg må tilbake til sauene mine.
De ville savne meg ellers. Får jeg snakke med foreldrene dine?
- Gå ut og se på solnedgangen. - Jeg lover å komme tilbake.
- Jeg tar med te og kaker. - Kult!
Jeg kommer snart.
Vi laget en dyrepark av alle kosedyrene. Det var flott.
Ingen mobber henne. Hun er bekymret for verdens undergang.
Klassen snakker om klimaendringene, og hun tror at vi er fortapt.
- Herregud... - Tuller du?
Hun er også bekymret for at du skal i fengsel.
- Og hun er bekymret for deg. - Meg?
Hun tror at det har foregått noe med deg lenge.
Så det handler om deg og deg, men mest om verdens undergang.
- Vill eller oppdrett? - Oppdrett, tror jeg.
- På land eller i merder? - Unnskyld?
Oppdrett på land eller i merder i havet?
Det er jo en fisk, så jeg gjetter på havet.
- Kan du sjekke det? - Ja visst.
Takk. Unnskyld. Man må være forsiktig med en del oppdrettsfisk.
- Så du spiser bare viltfanget fisk? - Ja, men det er problemer der også.
Noe fisk inneholder mikroplast, noe laks har rester av antidepressiva.
Folk må spørre hvor fisken kommer fra og hvordan den har levd og dødd.
Bakterier kan komme inn i kjøttet...
- Unnskyld. - Ingen fare.
Jeg jobbet i Santa Monica Seafood, så jeg vet alt om det.
Det er bra. Du har lært meg mye.
- Jeg prøver å virke intelligent. - Det fungerer.
Beklager at jeg er en sånn plage.
Jeg lurer bare på om det har kommet frem noe nytt i saken.
Vi sa jo at vi ville ringe om det kom frem noe nytt.
Jeg har anstrengt meg for å være oppmerksom på smerten din.
Jeg vet at du bryr deg. Jeg oppsøker vel dem som gjør det.
Jeg vet at du ikke får si noe om saken -
- eller om hva du mener, men...
En mor trenger...
En mor trenger å vite det.
Du tror ikke at sønnen min bare skled.
Gjør du det?
Er det ikke bra å holde fast på de gode minnene?
Iblant, men ikke i dette tilfellet.
Men det er så mange positive minner. Så mange.
Måten han elsket meg og guttene. Guttene elsket ham.
Jeg burde ikke glemme alt bare fordi du mener at...
- Han drepte deg nesten. - Det gjorde han ikke.
Han kvelte deg nesten med en pute.
Hvis ett av sparkene hadde truffet deg i hodet, kunne du ha vært død.
Jeg jobber med og behandler ganske mange veteraner.
Mange vil tilbake i kamp. De takler ikke en normal hverdag.
Du savner krigen, Celeste.
Jeg savner det som var bra, ikke det som var dårlig.
Å bevare de gode minnene om ham er noe som fungerer for meg.
Det fungerer for guttene og familien vår. Det fungerer.
Hvordan fikk du blåmerket på armen?
Jeg gikk mellom da guttene kranglet.
I forrige uke. Jeg ble vel truffet.
- Skader du deg selv? - Hva?
Det er ikke uvanlig. Ofre for mishandling har iblant...
...en tilknytning til sårene sine.
- De minner deg kanskje om ham. - Jeg skader ikke meg selv.
Jeg er ikke som andre pasienter. Jeg er ikke en statistikk.
Er du avhengig, Celeste? Er Perry dopen din?
Det er fint at du brenner sånn for ting.
Takk. Brenner du for noe?
Ja, så klart.
Jeg pleide å male mye og var veldig kunstinteressert.
Nå brenner jeg mest for sønnen min.
Jeg har en sønn. Jeg burde nok ha sagt det -
- men det føles litt rart å bare ta det opp.
Ziggy er en herlig gutt. Han går i andre klasse.
- Jeg vil gjerne treffe ham. - Ja, kanskje det.
Dere ville nok komme godt overens. Han vet også mye rart.
Dere kunne snakke om mange merkelige fakta.
Unnskyld.
Det går bra. Det er ikke deg.
Jeg må bare gå sakte frem en stund. Det er sånn det er akkurat nå.
Sakte? Ok, det kan jeg klare.
Jeg... er...
...det største... monsteret!
Og jeg har kommet for å sluke to små fugleunger!
Du store tid.
Han var det beste monsteret.
- Vise henne den sinte beveren. - Ja, gjør det.
- Laget moren deres dette? - Vi gjorde det sammen.
- Han høres ut som en bjørn. - Han kombinerte ulike dyr.
- Å, her er den med tekoppen. - Hvordan går det?
- Vi viser farmor minneboken. - Den er fantastisk.
Her er "Gjett hvor glad jeg er i deg".
Nei, la meg få se. Vi elsket den boken.
"...at han nesten ikke klarte å tenke mer."
"Han så bakenfor tornekrattet, ut i den store, mørke natten."
"Ikke noe kunne være lenger borte enn himmelen."
"'Jeg er glad i deg helt opp til månen'. sa han og lukket øynene."
"'Oi, det er langt. Det er virkelig veldig langt."
"Store Hare Hasselbrun puttet Lille Hare Hasselbrun godt ned i sengen."
"Han bøyde seg ned og kysset ham god natt."
Chloe sa at Amabella fikk slag.
Nei, hun fikk et panikkanfall. Hun har det bra.
Max tror at hun er besatt av Satan.
Du kan si til Max at han tar feil. Satan har nok å gjøre.
Sett deg i bilen. Kom igjen. Sett deg i bilen nå.
Ziggy.
- Er det Perrys bror Raymond? - Ja.
- Han er jo helt lik Ziggy. - Er de ikke skremmende like?
- Herregud. - Vent, se her.
De har like kinn. Det er sprøtt.
Det er... litt foruroligende.
Jeg vil gjerne være en del av Ziggys liv.
- Jeg er jo farmoren hans. - Ja.
Jeg må bare venne meg til tanken, men...
Er han snill?
- Ja, han er best. - Guttene mine var så snille.
Jeg tror ikke at det var noen vennligere og mer...
...ømsinnet gutt enn Perry.
Han var så snill og godlynt.
Som voksen var han ingen av delene.
Dette er kanskje et urettferdig spørsmål.
Hvem var det som tok initiativet til ditt og min sønns kjærlighetsmøte?
Spiller det noen rolle?
Jeg vet hvor hengiven han var mot Celeste.
Jeg kan bare ikke forstå hvordan... Med mindre han ble fristet.
Som menn kan bli i et svakt øyeblikk.
- Tok du initiativet, Jane? - Nei.
Prøver du å be om unnskyldning for ham? Rettferdiggjøre det?
Celeste har fortalt meg at hun og Perry hadde...
...et komplisert sexliv som iblant involverte vold.
- Har hun sagt det? - Ja, og jeg...
Det får meg til å lure på om han feiltolket et signal fra deg.
Sønnen din voldtok meg mens jeg skrek at han skulle slippe meg.
Jeg tror ikke at det kan feiltolkes.
Jeg vil ikke fornærme deg. Jeg kan bare ikke akseptere at han var...
...ond. Jeg kan ikke...
Jeg vil så gjerne tro at han hadde gode sider. Jeg kan ikke...
Så du noe godt i ham før det fæle...?
Så du noe godt i ham?
Det kunne ikke ha vært dummere.
- Jeg vet det... Hei. - Hei.
- Hvordan går det? - Det går bra.
- Hva gjør dere? - Vi småprater bare.
Vi drikker kaffe. Hva med deg?
- Du ser bedre ut. - Takk.
Jeg må til studioet. Dere får snakke i fred.
- Ok. - Takk for praten og latteren.
- Ingen årsak. - Jeg trengte det.
- Fint å treffe deg. - I like måte.
- Ha det, Maddie. - Ha det.
Jeg bør også stikke.
- Hva snakket dere om? - Moren hennes.
Alle har visst problemer med mødrene sine.
Hvor lenge skal du straffe meg?
Så lenge jeg trenger eller vil, antar jeg.
Det var bare kaldt og slemt når du nettopp -
- var så vennlig mot Bonnie.
For å slå to fluer i en smekk.
Jeg kunne forarge både deg og Nathan samtidig. En god idé.
Det er bare slemt, Ed. Og du er ikke slem.
Hva jeg enn er eller har vært -
- har ikke gitt ønsket resultat, så hvorfor ikke prøve noe nytt?
- Jeg vet ikke hvem han er. - Han kommer seg gjennom det.
Han er... Han er bare så hatefull.
Hvordan kunne jeg tro at noe i livet var ekte?
Mitt første ekteskap var ikke ekte. I mitt andre var jeg utro.
Jeg tror ikke engang på meg selv mer, og se på vennskapene mine...
- Hva med vennskapene dine? - Jeg ante ingenting, Celeste.
Jeg ante ikke hva du gjennomgikk. Du kunne ikke engang si det.
- Jeg er lei for at jeg skjulte det. - Ikke si det...
- I din situasjon hadde jeg nok... - Hva da? Gjort det samme som meg?
Nei, det hadde du ikke. Du hadde gått fra ham med en gang.
Jeg ønsker at jeg hadde fortalt deg det. Det gjør jeg.
Du hadde hoppet i bassenget og dratt meg opp.
Hvordan kan dere lære åtteåringer at planeten er fortapt?
Barna hører hele tiden om klimaendringene på nyhetene.
Det er vår jobb å se til at de kan behandle det.
Så bra! Du så til at jenta mi havnet i koma!
Vi skal ha et møte i kveld.
Flere foreldre har klaget, men ingen har vært like høylytte.
- Du er ynkelig. - Dette kommer nok som et sjokk.
Skolen er til for alle barna, ikke bare for Amabella.
Så du tror at på grunn av konkurssaken -
- så mener skolen at jeg er uviktig?
Jeg kommer til å bli rik igjen. Jeg skal reise meg.
Jeg skal kjøpe en isbjørn til hver unge på skolen.
Så knuser jeg deg som det krypet du er.
Du later som om du ikke røyker, og du har ikke fått ligg på 15 år.
Ikke snakk til meg på den måten! Deg bryr jeg meg ikke om.
Du er et forbilde, Renata.
Som jeg sa, disse mødrene er shakespearske.
Den kvinnen er Montereys egen Medusa.
- Og ja, jeg røyker. Vil du ha en? - Ja takk.
Jeg har en plass der ungene ikke ser oss.
- De jævlene! Jeg er så rasende. - Vi går og tar en kaffe.
- Læreren var delaktig. - Så han "dra til helvete"?
Ja, han er en dritt. De dreper nesten datteren min og avfeier meg sånn?
For ei fitte. Og så...
- Har du funnet en leilighet? - Kanskje.
- Bra. Du kjenner vel Renata Klein? - Det tror jeg ikke.
Vi møttes i begravelsen. Jeg var en venn av Perry.
Du var der da han falt.
Ja, det var jeg. Det var... fælt.
- Beklager at jeg forstyrret. - Kom, så går vi.
- Hva i helvete var det? - Hun er merkelig.
- Jane. - Hei.
- Hva gjør du her? - Løper litt.
- Hvordan går det? - Bra. Og du?
- Corey lærer Ziggy å surfe. - Er det så alvorlig mellom dere?
Nei. Jeg fortalte Ziggy om at han lærte meg å surfe -
- og da ville han også lære seg det.
- Han prøvde å kysse meg forleden. - Og...?
Det var ekstremt pinlig. Jeg vet ikke, kroppen min sa bare nei.
- Vet han om fortiden din? - Ikke ennå.
- Du bør snakke med ham. - Jeg vet ikke om jeg er klar.
Hvis du hvil ha et seriøst forhold, må han jo vite hvem du er.
Ja, det er vel sant.
- Hva er det? - Jeg er en hykler.
Nathan aner ikke hvem jeg er.
Herregud! Kom igjen, Ziggy!
Reis deg! Du klarer det!
Slå av den dritten!
Tre ting: Amabellas bursdag får koste hva den koste vil. Hun er ulykkelig.
Jeg har snakket med Nippal og skal tilbake.
De vil snakke om verdens undergang, noe som ville være en lettelse.
- Det har du rett i. - Og selg lekene.
Det er ikke bare det jeg gjorde som la press på Amabella.
- Hva har jeg gjort? - Si det, du.
Da vi møttes, var du så tilknappet.
Jeg måtte komme meg gjennom en betongmur for å nå inn til deg.
Det tok litt tid, men jeg fikk hull på den.
Det siste året har du lukket deg inne igjen.
Du er her og der og overalt, men du er aldri til stede.
Jeg merker det, og Amabella merker det.
- Har hun sagt det? - Jeg sier det. Mannen din sier det.
Noe foregår med deg.
Det har du rett i. Mannen min gjorde oss fattige.
Selg dritten din.
Takk for at dere kom til vår spesielle kveld her i Otter Bay.
Jeg vil spesielt takke foreldrene som tok seg tid -
- til å kontakte meg direkte om denne viktige saken.
- Takk skal dere ha. - Ingen årsak.
Som vi alle vet, er angst en epidemi i skolene våre.
Seriøst? Ikke om dere ikke underviste...
Rolig nå. Nå prøver vi å være konstruktive.
Klimaendringene og hva den gjør med barna våre, er komplisert.
Det er derfor vi har kalt inn til dette møtet.
Vi vil gjerne høre hva dere foreldre har å si.
- Ok, vent nå... - Vi har sagt hva vi mener.
Det er ikke sånn jeg tenkte meg møtet. Sett dere.
- Hold kjeft! - Ber du oss holde kjeft?
Madeline Mackenzie, flott. Da kan vi først høre hva du har på hjertet.
- Vil du komme frem, Madeline? - Hvorfor meg?
- Du er vårt fyrtårn. Kom frem. - Det går bra.
Fortell at datteren min havnet i koma.
Madeline Mackenzie, folkens.
Si hva du mener.
Hvor skal vi begynne? Ærlig talt. Når det gjelder alt.
Rektor Nippal, du har et poeng. Klimaendringene er viktige.
Men det er ganske tunge saker å legge på andreklassinger.
Må de vite at verden kanskje går ad undas?
En del av problemet er at vi lyver for barna våre.
Vi snakker om julenissen og forteller historier med lykkelig slutt -
- når vi vet at de fleste slutter suger.
Ikke sant?
Det er ikke mange lykkelige slutter -
- uansett om det gjelder klimaendringer eller våpen på skolen.
Barna er redde for å gå på skolen, for å bli skutt.
Vi forbereder dem ikke. Vi gir dem lykkelige slutter -
- lykkelige historier og løgner.
Vi forteller dem at alt vil gå bra, og vi forteller oss selv...
Vi forteller oss selv at alt vil gå bra, men det gjør det ikke.
Husker dere sangen vi sang som barn? "The Rainbow Connection".
Man synger om at regnbuer er illusjoner, og så...
Og så: "Hvem har sagt at alle ønsker blir oppfylt" -
- "om man ønsker seg noe ved regnbuens slutt." Husker dere det?
Men det jeg tenkte på...
...er at noen kom på det.
Noen trodde på det, og se hva som har skjedd.
Vi må fortelle barna at det ikke alltid går bra.
Deler av sannheten er ikke nok. Man må fortelle hele sannheten.
- Hun svarer ikke. - Fikk hun nervøst sammenbrudd?
Er det for mye begjært at du skal hjelpe henne, Ed?
- Hun er kona di. - Takk for tipset, Celeste.
Kanskje vi kan ta en kaffe -
- så du kan fortelle meg alt annet jeg har gått glipp av.
- Du tror vel ikke at han vet...? - Nei.
- Hvor er han? - Jeg vet ikke.
- Skal han flytte ut? - Han har ikke pakket ennå.
Jeg hørte... om talen din i kveld.
Kan du hente litt vin til meg?
Han kommer tilbake.
Takk, vennen.
- Hva gjør du? - Du store! Du skremte meg sånn.
Jo... Ok, jeg skal ikke lyve.
Jeg har sovet dårlig og tenkte at du kanskje hadde noe som hjelper.
- Du snoker. - Det er en imponerende samling.
Det er nok best om du finner et annet sted å bo.
- Jeg er på din side, Celeste. - Ja, du sier det.
Vicodin? Du må være forsiktig med opioider.
Jeg trengte dem iblant. For å lindre smerten.
Som etter at han hadde sparket meg.
Jeg har hatt det kjempehyggelig i kveld også.
Jeg skal ikke prøve å kysse deg.
Men vil gjerne gi deg en godnattklem.
- Hva synes du om det? - Det høres bra ut.
- Ok... - Dette ble en merkelig klem.
- Vi rører hverandre. - Jeg rødmer.
Hvordan går det?
Danser vi? Er det din hemmelige plan for å få meg til å danse med deg?
Det er en god idé, men jeg er ikke så lur.
Men vi kan danse om du vil.
Hei, stjernen min.
Jeg ville bare si god natt, men du har sikkert lagt deg.
Jeg har litt problemer med å sove.
Jeg håpet at du kunne hjelpe meg.
Men jeg må vel klare meg selv.
Men ikke helt. Jeg kan bare lukke øynene...
...og late som at du er her.
Jeg elsker deg, elskede.
Jeg elsker deg.
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com