КОНГО
Виживає найсильніший.
Такий закон джунглів.
Завжди є істота, яка хоче забрати те, що належить тобі.
Звідки я це знаю?
Таке мало не сталося зі мною.
Ха-я!
Тіме Темплтоне,
годі стрибати, як мавпа.
Хотдоги холонуть.
Хотдоги?
Принаймні я так пам'ятаю.
Так, друзяко, давай поїмо.
Річ у тім, що мені було сім років,
а в той час усі покладалися на свою уяву.
У час, вільний від досліджень Конго,
я був глибоководним водолазом.
Тіме!
Наш герою!
Не хвилюйтеся, мамо з татом.
Я все владнаю!
Тримайтеся!
Інколи я рятував батьків.
Туди!
А часом вони рятували мене.
- Я втрачаю контроль. - Тіме, обережно!
Дерево!
Зв'язок переривається!
Повільніше, Тіме!
- Повертай, Тіме! - Повертай!
- Забився? - Ні, все гаразд.
Покажи мамі зуби.
Ми були лише втрьох.
Темплтони.
А три - це ідеальна кількість.
Цікавий факт,
ви знали, що трикутник - найміцніша фігура, яка існує в природі?
Я був найщасливішою дитиною всіх часів.
У моїх батьків ще й робота була крута.
Вони працювали на найбільшу на світі компанію домашніх тварин,
"Паппі Ко".
- Так, містере Френсіс? - Ви потрібні "Паппі Ко".
Час рушати.
Вони працювали у відділі під назвою "Маркетинг",
де випускали в продаж нові товари.
І хоча мої батьки дуже багато працювали,
вони все ж знаходили досить часу для мене.
Три оповідання, п'ять обіймів і мою особливу пісню, так?
Домовились!
Дрізд співає серед ночі
Візьми зламані крила й навчися літати
Усе життя
Ти чекав цієї миті
Слухай, Тіме. Ти б хотів мати маленького братика?
Ні, дякую. Досить одного мене.
Життя було хорошим. Просто ідеальним.
Але засинаючи,
я почав думати про те, що сказали мої батьки.
Звідки беруться діти?
СІМ'Я
КЕРІВНИЦТВО
ВІТАЄМО У КЕРІВНИЦТВІ
БЕБІ БОС
День, коли я отримав меншого братика, почався як завжди,
але тоді я ще не знав,
що моє життя зміниться назавжди.
Прокидайся, малий народцю! Уже 7.00 ранку.
Прокидайся, малий народцю!
Доброго ранку, Чаклику!
Які чудові пригоди очікують тебе сьогодні?
Так!
Батьки завжди казали, що в мене надміру розвинена уява.
Але я точно пам'ятаю,
що дитину привезли в таксі.
Що за...
Агов!
Тіме, подивися, хто приїхав.
Знайомся зі своїм новонародженим меншим братиком.
Меншим ким?
Братиком.
У мене був мільйон запитань.
Хто цей малий? Чому він тут?
Що це за прикид?
Чому він такий жирний? Чого він на мене витріщився?
Він знає карате? Що відбувається?
Туди?
- Добре. - Добре.
Із самого початку він кричав на людей
і вказував, що кому робити.
То ти хочеш це?
Зрозуміло було одне. Він тут бос.
Свій офіс він облаштував у самому центрі будинку.
Проводив збори.
- Ти кликав? - Дати тобі Сеньйора Писклю?
Дуже багато зборів.
Навіть посеред ночі.
Я прокинувся!
- Ми йдемо! - Зараз, секунду!
Якщо щось з першого разу робилося не так, як він хоче,
у нього починалася істерика.
- Де пляшечка? - Він хоче пляшечку!
Усі догоджали йому що було сили.
Усі, крім мене.
- Підгузника! - Пляшку!
Тату! Я не можу заснути.
Знаю, друзяко. Я теж.
Малюкові зараз треба багато уваги.
Приємно було поговорити!
- Але... - Усе гаразд.
Татусь прийшов.
А як же я?
Рік: 2057.
Ми з курсантом Тиранозавром розслідуємо вторгнення прибульців.
Усе значно гірше, ніж ми думали.
Мамо, він голий!
Я теж голий!
Скажи "голий".
Ні!
Хто мамин симпампунчик? Ти мамин симпампунчик?
Ні, він татків крутелик, правда?
Хтось із нас має поїхати з містером Френсісом на конференцію.
У Вегас.
- Знаєш що? Їдь ти. - Ні. Поїдь ти.
Тобі треба розвіятися.
- Я побуду з малям, а ти... - Може, хай вирішує маля.
З ким ти хочеш залишитися? З мамою чи з татом?
Чи з татом?
Йому потрібна мама.
Ну все, є розмова!
Без свідків.
- Звичайно. - Про що, друзяко?
Про м-а-л-л-я.
Одне "л", Тіме.
Ви мене чуєте? Він невідомо звідки взявся!
Ми його навіть не знаємо.
Як ми можемо йому довіряти?
Облиш, він просто немовля.
Серйозно? Я єдиний, хто думає, що з цим типом щось не так?
- Ой! Я приберу. - Правило п'яти секунд.
Тіме?
Погляньте на нього! Він у костюмі!
Знаю. Правда, симпатично? Він як маленький чоловічок.
Він носить дипломат.
Ніхто не вважає, що це...
Не знаю, трохи ненормально?
А ти в свій час носив Лем-Лем, доки тобі не виповнилося...
Річ не про Лем-Лем.
Усі малюки різні, Тіме.
І кожен унікальний.
Він захопив цілий дім!
Ти захопив цілий дім?
Так, захопив. Авжеж.
Повір, колись ти познайомишся з цим малим
і полюбиш його всім серцем.
Так само, як любимо ми.
Усім серцем?
Нізащо.
Де ви там?
Час моїх трьох оповідань, п'яти обіймів і особливої пісні!
Може, одне оповідання,
троє обіймів і особливу пісню?
Тільки особливу пісню?
Мамо?
Тату?
Гей.
А вкласти мене спати?
У понеділок буде тут, містере Френсіс.
Не плач! Цить.
Алло?
Алло? Ні, мем, поки ще ні.
Ні, я не вигадую відмовки.
Так, мем, я знаю, минуло багато часу.
Повірте, мені здається, що я провів тут усе життя.
У мене вже великий прогрес із батьками.
Звичайна процедура, позбавлення сну, голодні страйки.
Вони вже не знають, на якому вони світі.
Я повністю їх контролюю.
Вони роблять для мене все.
Це так смішно.
Та, схоже, малий мене підозрює.
Ні, я з ним впораюся.
Я знаю, наскільки важлива ця місія для компанії.
Місія?
Повірте, мем. Ви обрали саме те маля, яке треба для цієї роботи.
Руки вгору, диявольське маля!
Пук! Кака! Ай-я-яй!
Маю розібратися з м-а-л-и-м.
Ти вмієш розмовляти!
Е, ґу-ґу, ґа-ґа.
Ні, ти вмієш розмовляти по-справжньому. Я тебе чув!
Ну добре. Я вмію розмовляти.
Подивимося, чи вмієш ти слухати.
Принеси мені подвійне еспресо
і, може, десь тут готують пристойне суші.
Я б зараз убив за гострий рол із тунцем.
Купи собі щось.
Хто ти такий?
Скажімо так: я бос.
Бос? Ти малюк! І носиш підгузник.
Знаєш, хто ще носить підгузники?
Космонавти й гонщики, ось хто.
Це раціоналізація, Темплтоне.
Середній малюк проводить на горщику скільки? 45 годин на рік?
Я - бос. У мене нема стільки вільного часу.
Мені ти не бос.
- Я тобі бос. - Ні.
- Так. - Ні.
- Так! - Ні!
- Так. - Ні!
Так. Так.
Я з'явився тут першим.
От почекай, хай-но про це дізнаються мама з татом.
Он як? Думаєш, вони оберуть тебе, а не мене?
Знаючи про всі твої витівки?
Ти нічого про мене не знаєш.
То он як ти вирішив поводитися, так? Дай подивитися.
Темплтон, Тімоті. Середнє ім'я...
Вибач.
Леслі!
- Переважно шістки... - Звідки ти знаєш?
Не вміє їздити на велосипеді без допоміжних коліщат?
Навіть ведмеді їздять на великах без допоміжних коліщат, Леслі.
Дата народження, тобі сім.
Сім із половиною.
Трохи задрімав! Що ти казав?
Мені сім із половиною років.
Точно! Ти вже старий.
Пора дати дорогу наступному поколінню.
Так влаштований світ.
Ти б ніколи не став просити в батьків стару іграшку.
Лем-Лем?
Усі мріють про модну нову цяцьку.
Знищити. Знищити.
- Лем-Лем! - У мене нові батарейки.
Бум!
Мама з татом тебе навіть не знають.
А мене вони люблять!
Та ти що? Сам подумай, малий.
Любові на всіх не вистачить.
Вона як оці намистини.
Колись ти мав усю любов своїх батьків.
Увесь їхній час. Усю їхню увагу.
Усі намистини були твої.
Але потім з'явився я.
На немовлят іде багато часу.
Їм потрібно багато уваги. Вони забирають собі всю любов.
Ми могли б ділитися.
Ти явно не вчився у школі бізнесу.
Слухай, Темплтоне, це суперечить логіці.
Любові на нас двох не вистачить.
Намистин не так і багато.
І тоді раптово для Тіма більше нема місця.
Тім більше не влазить.
Ні! А як же Тім?
Тому мовчи. Тримайся від мене подалі.
Інакше штат доведеться скоротити.
З власної сім'ї нікого не звільняють.
Чи звільняють?
Прокидайся, малий народцю! Уже 7.00 ранку.
Прокидайся, малий на...
Для чого це все?
Вставай, час поживного сніданку!
Уже 7.00 ранку.
Що сталося, Тімоті?
Той гном зіпсував тобі настрій?
Угу.
Тоді я накладу на нього заклинання!
Він не пройде!
Не допоможе, Чаклику.
Він обдурив маму з татом.
Якби вони знали те ж, що й я, то нізащо б не залишили його тут.
Можливо, твоїм батькам треба розказати про це.
Наклавши на них заклинання!
Вони не пройдуть!
Так. Їм треба розказати про це,
з доказами!
Ось що мені треба, доказ!
Покажи його темну магію!
Перевірка.
Може, вони здадуть його назад у магазин
і повернуть свої гроші!
Ми могли б купити надувний замок!
Удачі тобі, Тіме! Зараз 8.45 ранку.
Ніндзя.
Повсюди немовлята! Вони розмножуються.
Мамо! Тату! Що відбувається?
Це вторгнення!
До нас прийшли погратися інші дітки!
Цю фотографію ми збережемо.
В нас тут збори, які пройдуть без тебе.
Це ми ще побачимо.
Дякую всім, що прийшли, хоча я не попередив завчасно.
Перш ніж почати...
МАЛИЙ СЛУХАЄ?
Так, сер!
- Звісно! - Відповідь ствердна!
Джимбо, увімкни глушилку.
Гей!
- У нас, немовлят, зараз криза! - Ні!
- Який жах! - Страхіття!
Що сталося?
Це легше показати. Тедді, прошу.
Давайте влаштуємо шоу!
Починаймо!
Джимбо, вимкни світло.
Річ у тім, що немовлята отримують менше любові, ніж раніше.
Чому? Ми були нечемні?
Ні, Стейсі.
Але я скажу, хто був нечемним.
Увага, наш заклятий ворог. Цуценята!
Ні! Саме в цьому й проблема.
Цуценята? Чим не вгодили цуценята?
З давніх-давен
люди любили немовлят понад усе на світі.
Ми завжди були тим, без чого не обійтися,
першим пунктом у кожному списку мрій.
А цуценята були просто додатком.
Та все змінилося, коли цуценята почали виходити
у нових дизайнерських моделях.
Кожна з яких була чарівнішою за попередню.
Пам'ятаєте лабрадуделя?
Пікапу?
Чівіні? Спробуйте вимовити "чівіні", не посміхаючись.
Неможливо. Не марнуйте час.
Ми всі сміялися з шарпеїв.
А тепер це пес номер один у Китаї.
- О, ні. - Який жах!
- Страхіття! - Так.
Та це ще не все.
Френсіс Френсіс, директор "Паппі Ко", зробив таку заяву.
Тедді, прокрути відео.
А ще у нас запланований
вихід найчарівнішого цуценяти всіх часів.
Його прем'єра відбудеться на конференції в Лас-Вегасі!
Стережися, світе!
Цей цуцик знищить конкурентів!
- Ура! - Ні, Джимбо.
Не ура! Ми і є конкуренти!
Це війна.
Цуценята виграють, немовлята програють.
Дякую, Тедді.
І якщо цей новий цуцик такий симпатичний, як ми боїмося,
бізнес немовлят може прогоріти, немовлята.
Який жах!
Кепські новини, немовлята!
Що ж нам робити?
Моя робота - точно дізнатися, що там за нове цуценя,
щоб "Бебі Корп" могли це зупинити.
І ви мені допоможете.
- Геніально! - Так!
Ти знаєш, що робиш, босе!
Ура!
Ура.
Усі ваші батьки працюють на "Паппі Ко".
Ви щось від них дізналися?
- Так, сер! - Аякже!
Фантастично. Трійнята, кажіть!
- А. - Б.
- В. - Г.
Ні, що ви дізналися про нове цуценя?
Ура, цуценя!
Ні, Джимбо! Цуценята лихі.
Стейсі, зачитай їм стенограму.
Я не вмію читати. Що тут написано?
Оце така в мене команда?
Амбал, купка підлабузників і автор каракулів?
- Саме так! - Авжеж!
Чудове рішення.
- Так! - Молодець, ББ!
Попалися!
Поклади печиво. Печиво для тих, хто закриває угоди.
- Давай ще одне шоу! - Ні, Тедді!
- Може, обіймеш? - Більше ніяких шоу!
Босе?
- Любові вистачить на всіх. - Лягай спати!
На добраніч.
- Босе! - Босе!
- Що? - Батьки!
Таке враження, ніби в них свої збори.
- Хіба не чарівно? - Хто хоче десерту?
Боже, як це принизливо.
Чекай, хай це почують мама з татом.
Чуєш, Темплтоне, що в тебе там?
Нічого.
Давай сюди плівку.
Нізащо!
Мамо! Тату! Сюди!
- Привіт, Тіммі! - Привіт! Отже...
Сила квіточок!
Від Джонні-копа не втечеш, дурнику.
Пристебніть паски. Їдьмо!
Біжи, біжи.
Що? Гей!
Ой-йой.
Біжи, біжи.
Лови, лови.
Є!
Ось так!
Відпусти, малий...
Ти подивися! Діти нарешті знайшли спільну мову.
Як мило.
Сайонара!
Хочете погратися?
То пограймося.
Ні!
Рятуй Боса! Рятуй Боса!
- Ловіть його! - Я зловлю!
- Я зловлю!
Тобі гаплик, чоловіче-немовля!
На ручки, я хочу на ручки!
Хто хоче...
Сирних паличок!
Мамо, тату! У мене є доказ!
Хтось не вміє спускатися сходами?
Ніщо мене не зупинить!
Мамо! Тату! Де ви?
Агов?
Куди всі поділися?
Мамо, тату! Немовля вміє розмовляти!
Та ти що?
Стривай, як ти...
Віддай мені плівку, Тіммі.
Інакше Лем-Лем кінець, бачиш?
Ні!
Що ти кажеш, Лем-Лем? Хочеш кільце в носа?
Я не прихильник таких прикрас, та хто я, щоб судити тебе?
І кільце в брову? Схоже, це вже перебір, Лем-Лем.
А що буде на співбесіді при прийомі на роботу?
Припини!
Плівку, Тіммі! Інакше я порву її.
Ні! Відпусти!
- Сам відпусти! - Ти відпусти!
- Віддай плівку! - Віддай Лем-Лем!
Ой! Переборщив.
Темплтоне! Давай поговоримо спокійно.
Ми ж можемо поговорити спокійно? Що ти робиш?
Ти сам напрошувався, відколи з'явився тут!
Можемо обговорити це за пачкою соку!
Час для соків скінчився!
Ні, Темплтоне. Ти не посмієш.
Скажи "па-па", малятко! Тебе звільнено!
Що ти робиш?
Нічого.
Мій доказ!
Тіме! Поясни, що відбувається.
Так, поясни нам.
Це не я! Це малюк винен.
Малюк винен?
Це правда! Він уміє розмовляти.
Вони всі вміють розмовляти. У них були збори.
Щось там про цуценят.
Це така малюкова конспірація!
Тімоті Леслі Темплтоне!
Ти дуже нас розчарував.
- Ні, ми на тебе сердимося! - Точно, ми на тебе сердимося!
- Сердитеся? - Тобі потрібен час на самоті!
- Ти під домашнім арештом! - Так!
- Два... - Три!
- Три дні? - Тижні!
Тижні! Три тижні!
Три... вічності!
Під домашнім арештом?
Будеш сидіти тут зі своїм малим братиком,
доки не навчишся з ним ладнати.
Чудово.
Мене вперше в житті посадили за ґрати.
У тюрму.
В'язницю.
Щоб я сидів тут усе життя.
Хвилини складалися в години, години - в дні.
Кожна людина в якусь мить ламається.
Така мить настала і для мене.
Дрізд співає серед ночі
- Візьми зламані крила й навчися літати - Ви що, це ж моя пісня.
Усе життя
Ти чекав цієї миті
Нічого, малий народцю.
Може, я зможу чимось допомогти.
Дрізд співає серед ночі!
Благаю, візьми зламані крила й навчися літати!
Тікайте, дурні!
Дякую, Чаклику.
Але це не те ж саме.
Якби ж я міг дотягнутися до свого чарівного клинка.
Я міг би звільнити нас із цієї в'язниці.
Темплтоне!
Темплтоне, є розмова.
Іди звідси.
Дрізд співає серед ночі
Припини!
Це моя пісня, а не твоя.
Мої батьки написали її спеціально для мене.
Серйозно? Твої батьки - Леннон і Маккартні?
Ні, Тед і Джаніс.
Ти навіть імен їхніх не знаєш!
Ти просто хочеш їх у мене вкрасти!
Ти вкрав усе!
Це тобі місце у в'язниці!
Слухай, час забути про наші чвари.
Ти що...
Ні!
Де відділ кадрів, коли він тобі потрібен?
Візьми.
Не потрібні мені твої смердючі гроші.
Слухай, я ж просив триматися від мене подалі.
Я не можу! Ти живеш у мене вдома.
Я не хочу бути тут, так само,
як і ти не хочеш, щоб я був тут.
Тоді чому ти мене мучиш?
Правду кажучи, я незвичайне маля.
Та ти що?
У мене місія з небес.
Ти що, малий Ісус?
Так. Я малий Ісус.
Ні!
Розумієш, я керівник середнього рівня у компанії.
У компанії? Якій компанії?
Ось.
Візьми. Ця річ усе пояснить.
Що ти пропонуєш мені з нею зробити?
- Посмокчи її. - Сам смокчи!
Ні, ти посмокчи.
Не буду я її смоктати!
- Смокчи. - Я не знаю, де вона була!
Головне не те, де вона була. А те, куди вона тебе перенесе.
Хіба ти не хочеш дізнатися,
звідки насправді беруться діти?
Соска. Дурник. Пустушка.
Бу-бу. Бо-бо. Ба-ба.
Смочок. Пипка.
У неї багато назв.
Та завдяки її силі ти дізнаєшся правду.
Давай, швидше!
Мамочко!
Де це ми?
Вітаю в "Бебі Корп"!
Не може бути.
- Дякую. - Що?
Розслабся. Вони нас не чують і не бачать.
- Ми, типу, віртуальні? - Так.
- Тобто вони не відчують цього? - Ні.
- Чи цього? - Зовсім ні.
Карате!
Не клей дурня, Темплтоне. Я тебе бачу.
То он звідки беруться діти?
А ти думав, звідки, у капусті знаходять?
Чарівні феї приносять?
Ні, батьки казали мені, що...
Що?
Ні. Яка гидота.
Так, я теж у цьому сумнівався.
Просто не віриться, що батьки не сказали мені про це.
Якби люди знали, звідки насправді беруться діти, то ніколи б їх не заводили.
Те саме стосується хотдогів, до речі.
Піднімаємося!
А чому я не пам'ятаю цього місця?
Ти пам'ятав.
Але коли у звичайних немовлят забирають соски,
вони забувають усе, що знали про "Бебі Корп".
А ти чому незвичайний?
Декого з нас, найкращих із найкращих,
обирають для...
Для найвищої честі.
У вище керівництво.
Тут, Темплтоне, відбувається все найважливіше.
Час денного сну в секторі Джі.
То всім цим керують немовлята?
Так.
Мій тато каже: "Ті, хто вміють, роблять.
А ті, хто не вміють, керують".
Твій батько - хіппі.
А що відбувається, коли ви виростаєте?
Ми не виростаємо.
Ми п'ємо суперсекретну дитячу суміш, завдяки якій навіки лишаємося малюками.
Повертайтеся до роботи! Перерва на суміш закінчилася!
У нас тут криза!
Ви що, не знаєте, що в нас криза?
Хто це?
Це мій бос. Великий Бебі Бос.
А чого вона кричить?
Бачиш цю кругову діаграму?
Ух ти, схоже на великий пиріг.
На ній показана вся любов, яка є на світі.
- Я люблю пиріг. - Хто ж не любить?
- З яблуками. - Добре.
- Ні, з вишнями! - Чудово!
- Але не з гарбузом. - Добре.
Бо це овоч.
Річ у тім, що шматок для цуценят постійно збільшується.
Вони крадуть усю нашу любов!
Так само, як зробив зі мною ти.
Точно.
І якщо так піде й далі,
для немовлят може не залишитися вдосталь пирога.
Не буде пирога?
Не буде пирога.
Тому моя місія - дізнатися, що це за нове цуценя.
То ти ніби як маєш шпигунську місію? Круто!
Так! Круто! І якщо... Коли я досягну успіху,
то стану легендою "Бебі Корп".
Як Супер Великий Бебі Бос, Мега Бебі Бос,
Серйозно Великий Бебі Бос
і він.
Це велике товсте немовля.
Ні, Великий Товстий Бебі Бос - ось.
А це Супер Колосальний Великий Товстий Бебі Бос.
Він був наймолодшим головним виконавчим немовлям в історії компанії.
Був? А що з ним сталося?
Вийшов на пенсію, багато років тому.
Та я й досі намагаюся дотягнутися до його рівня.
У кожній ситуації я питаю себе:
"Щ-Б-З-С-К-В-Т-Б-Б?"
"Що б зробив Супер Колосальний Великий Товстий Бебі Бос?"
Оце й усе, що ти отримаєш? Свій портрет на стіні?
Іди сюди!
Мене підвищать.
Кутовий офіс
із моїм власним, приватним горщиком.
Ух ти.
А виконавши місію, ти повернешся сюди?
Якомога швидше, Тіме.
Я не створений для сім'ї. Моє місце - за офісним столом.
- Класно! - Я сам знаю.
- Піу-піу. - Що?
Богом клянуся, я приб'ю його підгузник цвяхами до стіни!
Ми щось чули від того малого Бебі Боса,
якого ми послали до Темплтонів?
- Я не знаю. - Тебе звільнено!
О, ні.
Вас усіх звільнено!
Конференція домашніх тварин через два дні.
Якщо він не придумає, що робити,
його звільнено, на пенсію!
- Геть звідси! - Екскурсію закінчено.
Чому кричала Велика Владна Бебі Тітка?
Вона вимагає реальних результатів.
Конференція домашніх тварин через два дні, а в мене нічого нема!
Це вона! Не відповідай!
Поспав від стресу!
Якщо я швидко не дізнаюся, що там за нове цуценя,
мене не тільки не підвищать,
а можуть навіть звільнити!
Та розслабся.
Упевнений, для немовлят є інші круті роботи, так?
Але два дні пролетять швидко.
Краще починай пакувати речі.
Що?
Ти не розумієш, Темплтоне.
Якщо мене звільнять, у мене заберуть спеціальну суміш.
Я перетворюся на звичайне немовля,
і житиму тут із тобою все життя.
- Ні! - Так!
І обіцяю тобі.
Щоранку, коли ти прокидатимешся,
я буду тут.
Щодня за вечерею
я буду тут.
На кожному святі до дня народження
я буду тут.
Кожного Різдва!
Я буду тут
Рік за роком.
Ми постаріємо разом.
Ми з тобою
будемо братами.
Завжди.
- Ні. Ні, це жахливо! - Я знаю.
- Цього не може бути. - Але ж є!
- Ти не можеш залишатися тут! - Не можу!
- Не панікуй! - А хочеться!
Знаю, але нам треба щось придумати.
Нам треба зробити так, щоб тебе не звільнили.
Нам?
Нам.
Я допоможу тобі,
але тільки щоб позбутися тебе.
Домовилися?
Домовилися.
Давай за те, щоб більше ніколи тебе не бачити.
Давай, малечо.
А тепер берімося до роботи.
Давай.
Неправильний удар!
Ні.
Тут ні слова про нове цуценя.
Ти не збираєшся хоч щось робити?
Я зайнятий, делегую обов'язки.
Він влучає!
Коли ми знайдемо папку про нове цуценя,
що будемо робити далі?
Викличемо бебі ніндзь?
Навіть краще.
Я напишу ідеальний рапорт.
- Бум! - Бум!
Стривай. А що таке рапорт?
Рапорт - це те, що пишуть, щоб передати іншим інформацію.
Оце і є твій план? Написати про прочитану книгу?
Це ж так нудно.
Ні, Темплтоне.
Рапорти - це важливо.
Рапорт може об'єднати людей.
Рапорт може бути закликом до зброї,
маніфестом, віршем.
Рапорт може змінити світ.
Ух ти! Коли ти так пояснюєш,
це все одно нудно.
Ти ще навчишся, малий.
Навчишся.
Секундочку. Ось воно!
Що? Що там?
Подивися. День "Візьми дитину на роботу".
Люди ведуть дітей на свої робочі місця? Для чого?
Бо це круто!
Це огидно.
Ти що, не розумієш? Ми можемо проникнути в "Паппі Ко"
і дізнатися, що там за нове цуценя!
Який у цьому сенс?
Ти під домашнім арештом.
Твої батьки нікуди нас не візьмуть.
Так. Вони думають, що ми ненавидимо один одного.
Ненавидимо - це сильно сказано.
Хоча й правильно, та все одно.
Треба переконати їх, що ми справжні брати.
Так.
Що ми...
Лаємо?
Ні.
Лайкаємо!
Ні. Що ми...
Ла-ла-ла...
Ле-ле-ле...
Ні.
Не може бути. Ні. Ти ж не хочеш сказати...
Любимо один одного.
Я щойно виблював макаронину, а тоді ковтнув її.
- А ось їде потяг, ту-ту! - Ні.
- Ту-ту. - Ніякого ту-ту!
Зупини потяг! Ні! Схоже, це вже хтось їв!
Хто там? У мене є ракетка!
Що тут відбувається?
Я просто годую немовля.
Вони дивляться.
Ту-ту.
Добре.
От тепер тутукай.
Я не ношу моряцькі костюми. Сьогодні навіть не п'ятниця!
Давай, надягай!
Інакше ти мене змусиш? Ти мене не змусиш, хулігане.
- Що ти зі мною зробив? - Стій!
- Повернися сюди! - Ні!
Нізащо.
Кому кажу!
Тіме, що ти тут робиш?
О, ні.
Що тут за шум?
Хіба він не чарівний?
У мене й для тебе є такий! Свистати всіх на борт!
Що?
Халепа.
Усміхніться!
Усміхнися на камеру.
Я від цього почуваюся слабаком.
- Хто боїться лоскоту? - На мене він не діє.
- А тут? - Там усе оніміло.
Облиш, у всіх є лоскотні місця.
"'Напевно, я не влізу', - сказала Гретель".
Іди сюди, тільки подивися.
"'Я й сама туди влізу'.
А тоді Гензель і Гретель
запхнули злу стару відьму в піч.
І безбожна відьма згоріла дотла".
Давай розберемося.
Ця казка - про людожерство та спалення людей заживо.
Так.
Нічого дивного, що діти самі не свої!
Ця дружба забирає всі сили.
І не кажи, Тіме.
Бачив би ти свою пику на тій фотографії.
Ти аж отак...
Я не звик, щоб мене лоскотали.
Хіба що раз на корпоративі. Але там вічно все якось дивно.
Що? Тебе ніколи не лоскотали? Навіть твої батьки?
Вибач. Я забув.
У тебе не було батьків, так?
Тіме, може, я й виглядаю, як немовля,
та я народився дорослим.
Не можу навіть уявити, як це - не бути дитиною.
Ти пропустив ціле дитинство?
У тебе ніколи не було того, хто тебе любить?
Чого не мав, за тим душа не болить.
Прокидайся, малий народцю!
Чуєш, Тіме? Прокидайся, друзяко.
- Що? - Прокинься і співай!
Щось не так? Мене звільнено?
Ні, ти спізнюєшся на роботу.
Що?
Це день "Візьми дитину на роботу"! А ти - та дитина.
З тебе офіційно знято домашній арешт.
- Чесно? - Чесно.
А можна взяти й малюка?
А чого ж не можна?
Так! Ура!
Так!
Хотів би і я так радіти роботі.
Дивися, це ж моя лопатка.
Так, малий.
Гаразд, панове. Вітаємо в "Паппі Ко".
Ух ти! Як тут круто!
Тіме, поглянь!
Тут є басейн із цуценятами!
Хіба це гігієнічно?
Друзяко, а хочеш сфотографуватися з Пітом із "Паппі Ко"?
Ні, дякую. Малюк може злякатися.
Гарно викрутився.
Нам із татом треба попрацювати.
Хочеш піти в наш офіс і побути біля нас?
Твого брата ми залишимо в зоні цуценят,
а в нас буде час для Тіма.
Час для Тіма?
Ми з татом знаємо, що не могли проводити з тобою стільки ж часу, як колись.
То що скажеш?
Ні, дякую.
Я краще побуду з малям.
- Як це мило. - Чарівно.
Молодець, що пам'ятаєш про нашу мету, Темплтоне.
Ми дізнаємося, що там за нове цуценя, і я поїду додому.
Ви з ним побудьте в зоні цуценят, добре?
Так, бувай!
Ось де ми знайдемо секретний файл про нового цуцика.
Нас нізащо туди не пропустять.
Ні, через інші двері.
Двері для собак.
Але як нам пройти повз охорону?
Ні. Навіть не думай.
Ні!
Колючі плюшеві штани цуценяти!
Який симпатичний маленький цу...
Ай!
Ура!
Ці мені діти.
Опустися.
На карачки.
Мене за все життя ще так не принижували.
Гав!
Гей!
Апорт!
Що я роблю?
О, ні!
Так!
Хороший песик.
Ні. Не кусайся.
Тімоті Темплтон, офісний ніндзя.
- Сюди. - Що таке?
Мабуть, це тут.
ДІТЯМ СУВОРО ЗАБОРОНЕНО
Двері благають, щоб ми туди зайшли.
Овва.
Скільки тут документів.
Я думав, цуцики все шматують.
Уже якось моторошно.
Я прийшов по твою душу.
Годі вже!
Стривай!
Це те, що нам треба!
Папка!
Бачиш? Я мав рацію.
Ні. Я вже десь таке бачив.
Треба щось покласти на її місце.
Твоя правда. Наприклад, іншу папку.
Так! Папку з такою ж вагою.
Щоб її можна було покласти на те саме місце.
- З такою ж самою вагою. - Ти вже це казав.
Знаю, що казав. Ти вдарив мене двічі.
Уже тричі. Чекай!
Здається, я бачив тут папку.
Канатний папір, картонні краї.
Вага - близько 1,42 кілограма. Ні, 1,40.
Спробуй покласти цю.
Стривай!
Тепер ідеально.
Так!
Мені здається, нам треба тікати.
Знаю, але це зачаровує.
Хочу подивитися, чим це скінчиться.
Так, я теж.
Скінчилося погано.
ПОПАЛИСЬ!
Що?
Що за...
Дякую, що завітали, дітки.
Френсісе Френсісе?
Бачу, ви вже знайомі з моїм старшим братом, Євгеном.
Він небагатослівний.
Точніше, зовсім не говорить.
Можете знову надіти голову, будь ласка?
Що це все таке?
Сюрприз!
Соска "Бебі Корп"? Де ви її взяли?
Ти мене не впізнав?
Може, коли я був малим!
Супер Колосальний Великий Товстий Бебі Бос?
Ви - це він? А він - це ви?
Тільки старіший і зморшкуватіший.
Це дивно.
Ні. Ви були моїм героєм!
Як ви опинилися тут?
Знаєш, що я роблю з дітками, які забагато розпитують про мене?
Євгене!
Я читаю їм мою розповідь.
А ще я спік печиво!
Євгене, давай мого стільця.
Отже, усе почалося в "Бебі Корп",
і було це дуже давно.
Я був прекрасним керівником,
якого мали підвищити.
Усі мене любили.
Мене підвищили, дали кутовий офіс,
власного...
Особистого горщика?
У мене було все.
Та одного дня
я зробив жахливе відкриття.
Я старшав.
Дитяча суміш перестала діяти.
Виявилося, що в мене непереносимість лактози.
- Ні! - Так!
Мене викликала рада директорів.
Хто ці раді директори?
Найбільші бебі боси з усіх.
Я думав, що вони мене люблять.
Та вони замінили мене кимось іншим.
Молодшим.
Який жах.
І раптом уся любов, уся увага
перейшла до неї.
Ти знаєш, як це, правда, Тіме?
Боляче, правда?
Так. Правда.
А що було потім?
Ну...
Мене звільнили!
І забрали мою особливу суміш.
Тоді мене скинули вниз жити з
- сім'єю! - Френсісе, ні!
"Бебі Корп" мене зрадила!
І тепер я нарешті помщуся їм
за допомогою Вічного цуцика.
- Що? - Оце він?
Ні.
Уявіть цуцика, що ніколи не виросте.
Цуцика, який назавжди залишиться цуциком.
Коли я почну продавати своїх Вічних цуциків у кожному куточку світу,
вони будуть такі чарівні...
Які гарнюні!
...що більше ніхто й ніколи не захоче завести дитину.
Кінець "Бебі Корп"!
Я вас благаю.
Цуцик, який ніколи не виросте? Це неможливо!
Правда ж?
Було, доки ти не приніс мені ключовий складник.
Мою секретну суміш.
Вона моя! Моя!
Усе це моє.
Ні!
Ти приніс мені саме те, що треба для знищення "Бебі Корп".
- Ні! - Так!
Ти прийшов прямо в мою пастку!
- Вам це не минеться! - Так, якщо ми...
Що? Розкажете?
Кому ти розкажеш, Тіме? Батькам?
Де хлопці?
Я ж казав їм бути в зоні цуценят.
Я заберу їх обох із собою в Лас-Вегас.
Тому не заважайте мені.
Я б дуже не хотів позбутися їх.
Вони нізащо не покинуть нас самих.
Та ти що?
Хай вони тільки познайомляться з навченим "Паппі Ко"
власним експертом із догляду за дітьми.
О, ні.
- Не переживай, друзяко. - Це тільки на одну ніч.
Незчуєшся, як ми вже й повернемося.
До того ж ви, хлопці, будете з чудовим вихователем.
Так і є!
Євгенія - практично ідеал, у всьому.
Ні.
Благаю, не їдьте з ним. Френсіс Френсіс намагається...
Повірте,
Євгенія очей не зведе з ваших дітей.
Ні на секунду.
Це нас дуже тішить.
Ось вони є.
А ось немає.
Па-па!
В аеропорт!
Усе скінчено. Я приречений.
Що нам робити, Темплтоне?
Що робити?
Треба поїхати в аеропорт і зупинити Френсіса Френсіса
до злету літака!
Так! Але як нам пройти повз Страхіття Поппінс унизу?
Так. Ми маємо щось придумати.
Ти чого, все не так і погано.
З тобою все гаразд?
Та що з тобою робиться?
Не дивися на мене!
О, ні!
Без суміші я перетворююся на звичайне маля.
Як там, ґу-ґу, ґа-ґа. Оце все!
О, ні!
Гидота!
Я бомба з часовим механізмом, яка цокає.
Я перетворюся на безпорадного малюка, який блює і какає!
Секундочку. У мене ідея.
Що? Яка?
У мене було багато няньок,
і всі вони бояться одного.
Отже, леді, секрет смачного масла для фритюру -
чимала порція маргарину.
Містере Жінко-Чоловіче!
Малюк. Здається, він захворів!
Ви маєте щось зробити!
Який жах!
- Темплтоне! - Смакота!
Гидота! Воно вам до рота потрапило!
І мені теж!
Здається, мене зараз знудить!
Пірнай!
До вильоту літака лише година.
Візьмемо велосипед.
Велосипед?
Навіть не знаю.
Тікаймо!
- Добре, але чекай тут! - Що?
Ти куди? Темплтоне!
Треба завжди бути в шоломі.
Па-па, унітазоголовий!
Тобі нас не спіймати!
Стейсі!
Стейсі, вийди на зв'язок!
Ну Стейсі!
- Це ви, босе? - Тривога!
За мною женеться нянька-вбивця! Збери команду!
Зараз, босе.
- Привіт! - Привіт!
- Тривога.
Зрозуміли!
У нас тривога. Повторюю...
У нас тривога!
Що ти робиш, Темплтоне? Їдь, хутко!
Не можна їхати на червоне!
На, я сплачу твій штраф.
Їдь!
Схоже, ми відірвалися.
Ні, не відірвалися!
Сила квіточок!
Бац, бац, бац!
Оце я розумію!
Іграшка!
Біжи, біжи.
Ой-йой.
Біжи, біжи.
Тіме, мусиш їхати швидше!
Не можу!
Можеш.
Ти зможеш, Темплтоне. Дивися вперед.
Я сказав, дивися вперед, синку!
Сідниці вгору! І крути педалі щосили!
Або ти керуєш подіями, або вони керують тобою.
Добре!
Ой!
Допоміжні коліщата! Я не вмію без них їздити!
Не має значення, що ти думаєш про своє вміння, але так і є!
Ти про що?
Шлях до успіху - не пряма лінія, Темплтоне,
а скажена поїздка,
як у корабля в морі.
А ти - капітан,
що вгамовує бурхливий океан!
Я капітан, що вгамовує океан!
Добре!
Дерево! Я в нього вріжуся!
Плануй невдачу, і завжди матимеш успіх.
- Що? - Тікай від невдачі!
У мене виходить. Виходить!
Коли успіх увійде в звичку,
далі буде значно легше.
Дивися!
Он вони! Мамо, тату!
- Потяг! - Ту-ту!
Зупиняйся!
Що ти робиш?
- Ми встигнемо. - Нема цитати на цей випадок.
Ти зміг!
Ні! Ми змогли.
І все це - без допоміжних коліщат.
Дорогу!
Дитина на борту!
Тримайся за свій підгузник!
Прихилися!
Ану стій, приятелю!
Треба провести детальний обшук.
Он вони! Мамо, тату!
Не так швидко!
О, ні.
Темплтоне!
- Гей! - Вибачте!
Гей, ти куди подівся?
Ні!
Знову те саме?
Тільки не зараз!
Що за...
Ні, ні!
Давай!
Схоже, я з'їв $1,75.
Перепрошую, дозвольте! Мамо, тату!
Покваптеся! Ворушіться!
Ми ж не хочемо запізнитися!
- Ні! - Я тебе попереджав!
Зачекайте!
- Ні! - Ні.
Мамо, тату! Стійте!
Ні!
Ні, ні.
Вони полетіли.
Я провалив місію.
Я встиг би до батьків, якби не повернувся по тебе!
Що? Ми б приїхали сюди завчасно,
якби ти вмів їздити на велику, як нормальна дитина!
Ми не зупинимо початок продажу цуценят вчасно.
Кого це хвилює? Мої батьки в небезпеці.
Це хвилює мене! "Бебі Корп" прогорить.
Ти тільки про це й торочиш.
А сам навіть не знаєш, як це - бути членом сім'ї.
А ти не знаєш, як це - мати роботу!
Ти нічого не знаєш про обійми, чи казки перед сном, чи особливі пісні!
Я тебе благаю! Не будь немовлям!
Сам ти немовля!
Візьми свої слова назад.
Моє життя було ідеальним, доки не з'явився ти!
Повір, малий, це почуття взаємне. Я б теж хотів ніколи тебе не знати!
А я б хотів, щоб ти не народжувався!
Ти куди?
То й іди!
Дрізд співає серед ночі
Візьми зламані крила й навчися літати
Усе життя
Ти чекав цієї миті
Чи може Тімоті Темплтон підійти до білого службового телефона?
Тімоті Леслі Темплтоне, візьміть слухавку білого телефона.
Леслі.
Алло?
Це я. Не кидай слухавку, Тіме!
Тіме, я не народився. Мене найняли на роботу.
Як це?
"Бебі Корп" - єдина домівка, яку я знав за все життя.
Тому твоя правда. Я не знаю, як це -
бути членом сім'ї.
Але мені небайдуже.
Правда?
Так.
І єдиний спосіб врятувати і сім'ю, і компанію - це зупинити Френсіса.
Так.
Без тебе я не впораюся, Тіме.
Ти потрібен мені.
- Напевно, з нас вийшла непогана команда. - Ні.
Я буквально не можу дотягнутися до дверних ручок.
А, ясно.
Не хвилюйся, Тіме.
Ми врятуємо твоїх батьків.
І твою компанію.
Але як нам тепер потрапити у Вегас?
Потрібне диво.
Іди за Елвісом!
Для чого?
Де Елвіс, там і Вегас!
Он ще один!
І ще один!
Скрізь Елвіси!
Тіме, он наш рейс!
А он іде наш квиток!
Гей! Не будь жорстоким!
Вибачте!
- О, дякую! - Ось, манюня!
О, дуже вам дякую.
Здоров.
Привіт.
Квиток, будь ласка.
Хвилинку.
Його вкрали!
Підробка під підробку Елвіса?
Ловіть його!
Хаміна-хаміна-хаміна.
Стій!
Це був привид Елвіса!
Треба знайти місця!
Ходімо, сюди!
Де це ми?
Це, Темплтоне, бізнес-клас.
А чому тут порожньо?
Він нікому не по кишені.
Це й робить його таким прекрасним.
Вітаю! Говорить капітан Росс.
Пані та панове, а також ті, хто в економ-класі,
пристебніть паски. Ми будемо злітати.
Що таке, Темплтоне?
Батьки завжди тримають мене за руку під час злету.
Боже, фондова біржа сьогодні - це жах.
Пані та панове, це знову капітан Росс.
Як бачите, я вимкнув табло "Пристебніть паски".
Що ви, хлоп'ята, тут робите?
Ми діти капітана Росса.
Він сказав нам сісти тут.
Тоді чи можна вам, незвичайні дітки, щось запропонувати?
Що завгодно?
Що завгодно.
Так! Гаразд, Френсісе Френсісе.
Будеш знати, як викрадати батьків Одноокого Тіма.
Я тебе прошу. Якби ж це було так легко.
А що ти пропонуєш?
Ти ж не збираєшся писати рапорт, так?
Ні.
Облиш. Ти казав, у тебе ніколи не було дитинства, так?
Може, спробуєш, як це?
- Ні, не можу. - Це весело!
Ось, дамо тобі вжитися у роль.
Не знаю. Почуваюся дурнем!
Давай! Скажи йому щось недобре.
Гаразд.
То ти вчився у коледжі для бідних, так?
Ну, не знаю.
Не зупиняйся!
І ще маєш нахабство просити в мене премію?
От бачиш!
Ти вже починаєш розуміти.
Га?
Нічого собі!
Це була наша остання розмова з тобою!
Досить непогано.
А хто то взагалі був такий?
- Капітан! - Що?
До бою!
Узяли!
Раз!
Он вона!
Дивися, що за кормою!
- Так! - Ухиляйся, парируй і випад!
Чудова назва для юридичної фірми!
Гарна спроба! Стережися!
Тебе звільнено!
А це твоя компенсація. Ха!
Стій. Не можна закінчувати словом "Ха!"
Хіба?
Треба закінчувати криком "Дідько!"
Зрозумів! Дідько!
Чудово вийшло!
Дякую! Я імпровізував.
Пані та панове, а також ті, хто в економ-класі,
по лівий бік літака
можна побачити наближення казкового Лас-Вегаса.
Земля!
Так, приятелю.
Бувай, тату! Дякуємо, що підвіз!
- Прошу. Що? - Швидко.
- Хто у "Heartbreak Hotel"? - Я в "Heartbreak Hotel".
- І я туди! - І я з тобою!
Мене візьміть!
Треба потрапити у конференц-центр.
Візьмемо таксі?
Чорт! Я витратив усі свої добові. Он те, що підійде нам краще.
Добре.
Вибачте, панянки.
Ви не підвезете нас додому?
Джиммі захворів, йому потрібні дорогі ліки.
Де ти живеш, котику?
У конференц-центрі.
Бувай, зайчику!
Веселого дівич-вечора!
Жінки мліють від немовлят.
Жителі Лонг-Айленда не вміють готувати холодний чай.
О, ні! Як ми знайдемо тут моїх батьків?
Тіме!
Он там.
Так, де "Паппі Ко"?
"Паппі Ко", "Паппі Ко"...
Ага! Ось. Знайшов!
Але як ти...
Гей! Ти куди подівся?
Знову, та що ж таке!
Давай! Ти потрібен мені!
Я повернувся! Я тут.
Що це робиться?
Авжеж.
Ми починаємо продаж нових цуциків на кожному континенті.
У кожній країні!
Ми захопимо світ, по одному серцю за раз.
- Тіме, он вони! - Мамо, тату!
Уявіть цуцика, який ніколи не виростає,
ніколи не старішає.
Цуцика, який назавжди залишається цуциком.
Я дарую вам єдину істоту, яку ви любитимете у своєму житті,
Вічного цуцика!
Матусю?
Не дивися, Темплтоне!
Гей! А ти що тут робиш?
Мамо, тату!
А вони що тут роблять?
Що тут роблять Тім із малюком?
Що тут робить кожен із нас, якщо так подумати?
Що тут відбувається?
Мої батьки в нього!
Насправді ми тут, щоб зловити їх.
Лови їх!
Забери Вічного цуцика!
Нам треба за лаштунки.
Туди!
Тікай!
Давай, ну!
Лівою, правою! Лівою, правою!
Так.
Пук! Кака! Ай-я-яй!
Подивися, скільки суміші.
Ось як треба починати продаж.
О, ні!
Він ставить їх під ракету!
Елвіс залишив будівлю!
Мамо, тату...
Я йду!
Молодчина! Давай, Тіме! Швидше!
Ініційовано запуск.
Я запускаю Вічних цуценят, і ви нічого з цим не вдієте!
Ні!
"Бебі Корп" украв у мене всю любов,
а зараз я заберу її в них.
Ти, мабуть, розумієш, про що я.
Тебе замінили, так само, як і мене!
Ні! Я зовсім не такий, як ти!
Розбещений малий!
Відпусти наших батьків! Його батьків. Батьків.
Так!
Ти міг би повернути любов своїх батьків тільки до себе!
Але ж ні!
У тебе нічого не вийшло.
Ти дозволив малюку керувати тобою.
Він на мене не працює.
Ми партнери!
Я не боюся лоскоту.
Гей! А де малюк?
У всіх є лоскотне місце!
Вуха!
Припини!
Шибеники малі!
Ніщо не завадить моїй помсті.
Ні ви, ні хтось інший!
"Бебі Корп" прогоріла.
Я переміг! Ха!
Не так!
Не слід закінчувати словом "Ха!"
- Атож! - Що?
Треба закінчувати словом...
Дідько!
До бою!
Тебе звільнено!
А ось твоя компенсація!
Будеш знати, негідник нещасний!
Дідько!
Одна хвилина, зворотний відлік.
- Допоможіть! - Хто-небудь!
Тіме! Що ти робиш?
Ні!
Мамо, тату, я йду!
Це ти?
Не хвилюйтеся, мамо з татом. Я все владнаю!
- Ти цілий? - З малям усе добре?
Так, з малям усе гаразд.
Хто це сказав?
Я!
З малям усе добре.
Не відмикається!
Що відбувається?
Секунду!
Гей.
Я придумав, як пересунути батьків.
- Як? - За допомогою цуциків!
Підніми.
Підніми мене.
Але що, як ти знову станеш малям?
Усе буде добре. Добле, добле.
Добре!
Усе буде добре.
Тримайся за підгузник!
Ми рухаємося!
Чому ми рухаємося?
Так, мамо, тату, тримайтеся!
30 секунд до старту.
О, ні! Зачекай!
Тримайся!
Тікай, Тіме! Забери своїх батьків
звідси.
Ти мусиш стрибати!
Давай, це дуже легко!
Ні! Не грай у ладки! Стрибай!
Не плач. Пробач. Тільки не плач!
20 секунд.
15 секунд.
Дрізд співає серед ночі
Візьми зламані крила й навчися літати
Усе життя
Ти чекав цієї миті
- Три... - Зловив!
...два, один.
Старт!
Так!
Слухай, ти ще там?
Ага!
Що сталося? Ми перемогли?
- Ми перемогли! - Так?
- Ми перемогли! - Ми перемогли! Так!
Переможний сон!
Ти все зіпсував!
Так нечесно! Нечесно!
Щось тут не так.
Тепер ви за все заплатите!
Он як? Знайди собі суперника твого розміру!
Що?
Євгене! Постав мене!
Ти чув, що я сказав? Я твій бос!
Цього разу ми виховаємо його як слід.
Упевнений, з ними все буде добре.
Тіме, що відбувається?
Мамо, тату, тримайтеся!
Так!
- Тіме? - Тіме!
Тіме! З тобою все добре?
Так. З нами все гаразд.
Ти врятував нас.
Ти - наш герой.
І чудовий старший братик.
Ми так вас обох любимо.
Нас обох?
Усім серцем.
Їдьмо додому.
Як я виглядаю?
Чудово.
Що ж, командо, ви чудово попрацювали.
Стейсі, цей лист відкриє тобі двері навчального закладу за твоїм вибором.
- Садочка? - Саме так.
А якщо ти хочеш ще щось...
Може, підняти мені зарплату?
Стейсі, тобі не платять.
- До трильйона бульйона! - До восьми!
- Триколісний велик! - Ковзани!
- Цукерку? - Льодяник!
Домовилися.
Найкращий бос усіх часів.
А ви, народ, не завжди маєте слухатися компанії, розумієте?
Можна думати й самим.
- Ні, сер! - Нізащо!
Жахлива ідея!
Правильний підхід, молодці.
- Ваша правда! - Точно, сер!
- Ви найкращий! - Безперечно!
Тримай, здорованю.
Ти заслужив.
Хочеш обійняти мене, так?
Я теж сумуватиму за тобою. Добре.
- Ну, ну. - Не плач, здорованю.
Ну що,
ти це зробив.
Ні. Це зробили ми.
До речі, вітаю з підвищенням.
Кутовий офіс, приватний горщик. І все таке.
Але послухай! Тобі теж непогано, так?
Тепер батьки будуть тільки твоїми.
А що мені сказати мамі з татом, коли ти поїдеш?
Не хвилюйся.
У "Бебі Корп" на цей випадок є спеціальна процедура.
Усе буде так, ніби я ніколи не народжувався.
Мало не забув!
Не може бути! Лем-Лем!
- Ти її зашив. - Так.
Стала як новенька. Міцна вона в тебе.
Що ж, гадаю, кожен із нас отримав те, що хотів.
Усі у виграші.
Мені, мабуть...
Так.
Ну, вчися у школі далі.
У мене нема вибору.
Дійсно.
- Прощавай, Тіме. - Бувай.
Точно.
Він зник так само раптово, як і з'явився.
Бувай.
Моє життя нарешті знову стало ідеальним.
Забудьте про малюка.
Ой!
Пробач, великий хлопчику.
Сюрприз!
НАШ ГЕРОЙ!
Ура!
Тебе підвищили!
Забудь про малюка?
Ні, дякую. Не треба.
Як скажеш.
Дідько.
Любий Бебі Бос,
зазвичай я мало пишу,
але тепер я знаю, що рапорти - дуже важливі.
Хоча я ніколи не вчився у бізнес-школі,
у садочку я таки навчився ділитися.
І якщо любові на нас двох не вистачить,
тоді я хочу віддати тобі усю свою.
Я хочу запропонувати тобі роботу.
Вона буде важкою,
і тобі за неї не платитимуть.
Але є й гарна новина - з неї тебе ніколи не звільнять.
І обіцяю тобі.
Щоранку, коли ти прокидатимешся, я буду тут.
Щодня за вечерею я буду тут.
На кожному святі до дня народження, кожного різдвяного ранку
я буду тут.
Рік за роком.
Ми постаріємо разом.
СІМ'Я
І ми з тобою завжди...
СІМ'Я
...будемо братами.
Завжди.
СІМ'Я
Прокидайся, малий народцю! Уже 7.00 ранку.
Для чого це все, Чаклику?
Бо вже 7.00 ранку.
У мене одна-єдина робота, а ти так її ускладнюєш.
Нічого, малий народцю.
Часом я теж плутаюся.
Особливо після переходу на літній чи зимовий час.
Навесні - вперед, восени - назад.
У нас, чаклунів, навіть календарів немає!
І весни теж нема, тільки темрява й зима!
Я не заплутався, Чаклику.
Я просто сумую за ним.
Тіме, подивися, хто приїхав!
Це твій новонароджений менший...
Братик!
Ти тут! Ти справді тут!
Обережно.
Ти повернувся!
Привітайся з Теодором Ліндсі Темплтоном.
Ліндсі?
Хто боїться лоскоту? Хто?
Ось, тримай.
Оце і є моя розповідь.
Наша розповідь.
На щастя для мене і мого меншого братика, вона добре закінчилася.
Це правдива розповідь, татку?
Принаймні такою я її пам'ятаю, сонечко.
- Та знаєш, що я дізнався? - Що?
Що любові вистачає на всіх.
Навіть на мене?
Особливо на тебе.
Можеш спитати у свого дядька Теда.
Привіт, мала, я чув, у тебе буде менша сестра.
Я хотіла конячку.
Тримай, мала. Купи собі конячку.
Знаєш, я пишаюся тобою, Леслі.
А я тобою, Ліндсі.
Привіт, менша сестричко.
Дідько!
Ну все, хлопці.
Пора спати.
Ну мамо. Ще трішки.
Гаразд.
Прокидайся, малий народцю! Час іти додому.
Ідіть і живіть своїм селянським життям.
Ідіть звідси!
Переклад: Владислава Бурмістрова, Deluxe
Сергій Ковальчук