INSPIRERET AF EN SAND HISTORIE
Stephen, brug kun våben til gode formål. Okay?
Gør, som jeg har lært dig.
Ret ryggen. Spænd buen.
Vi elsker jer!
Kom nu, Stephen!
- Sikke en dejlig duft. - Godmorgen.
- Hvordan har du det? - Nu går det meget bedre.
Alexa, du går ikke i skole sådan der.
- Far? - Gør, som mor siger.
- Hvad? En cheerleader ser sådan ud. - Klæd dig på.
- Ingen glad datter. - Nej. Tak, skat.
Hej. Godmorgen.
Hallo. Den mundering går du ikke udenfor med.
- Klæd dig normalt. - Hvad er der galt med mit tøj?
- Jesus. - Stephen, ikke spotte.
Møder du op til træning sådan der, griner de af dig. Og sort neglelak?
Hvem har det på til træning?
- Oakland Raiders har det. - Du skal ikke opmuntre ham.
Jeg synes slet ikke om fodbold. Det er dumt.
Jeg er træt af at blive dasket i røven af sportsidioter i tights.
Han har en pointe.
- Jeg vil ikke se min søn klædt som... - Som hvad?
Du er jo ikke min far, så hvorfor...
For pokker, jeg vil have dig til at fokusere.
Dejligt.
Du kommer for sent på arbejde, og I kommer for sent i skole. Fart på.
Det er nok.
Vi ses til træning. Der er kamp på fredag.
- Alexa, ind i bilen! - Hav en god dag.
Skynd dig, Stephen.
Nu.
Ærligt talt...
Alexa! Sig til pigerne, at træningen starter en halv time tidligere i dag.
- Og kom nu ikke for sent. - Nej. Vi ses.
Hold op, dit fjols.
Ingen stopper mig. Vi ses.
Glem det. Kom, glem det.
Hvad skal du have på til træning? Et ballerinaskørt?
Stephen O'Connor.
Hvad i herrens navn har du på? Hvordan kan du gå i så ondt tøj her?
Mit efternavn er Tade, ikke O'Connor.
- Han er som Djævelen, søster Clare. - Ja, bøsse-Djævelen.
Vær stille.
Du skal sidde i skriftestolen i anden periode. Det her bliver du straffet for.
- Undskyld forsinkelsen. - Ja... Timen er næsten slut.
Slå op på kapitel 12.
Du er ved at føle dig hjemme på mit kontor, ikke?
Din morfar Joe, som vi skal ære-
- har været vigtig for kirken i over 30 år.
Du er en del af hans familie nu.
Han betragter dig som et af sine rigtige børnebørn.
Hvad tror du, han mener om det, der lige skete udenfor?
At ændre på vores ikke særlig moderigtige skoleuniform-
- og svanse hen over græsset som underholdning for de mandlige elever-
-er ikke noget godt eksempel.
Det ved jeg godt.
Jeg ønsker, at du har det sjovt, Alexa-
-men du skal respektere dig selv.
Ellers gør ingen andre det. Vil du have drengenes respekt? Den får du aldrig-
-hvis du frister dem.
Undskyld, monsignore.
Godt. Gå nu tilbage til timen.
- Tak, monsignore. - Selv tak.
Besættelse er, når Satan overtager en person fysisk og mentalt-
-men sjælen forbliver fri.
Han handler gennem offeret, uden offerets godkendelse.
Derfor bærer offeret ingen moralsk skyld.
Satan handler ikke alene, når han indtager en person.
Han arbejder side om side med mange ånder.
Hej, bøsse! Vil du bede Gud om tilgivelse?
Begærets ånder.
Hadets og udslettelsens ånder.
Selvmord. Kvaler.
Nu er det nok, røvhuller!
Hvem kan finde et eksempel på det i Bibelen? Michelle.
Der er et i Lukasevangeliet. Den besatte mand i Gerasa.
Jesus spurgte: "Hvad hedder du?"
Han svarede "Legion", fordi mange dæmoner besatte ham.
Kom med mig, vi får styr på dine problemer.
Ja, det var en god lektion.
Hav en god dag, piger.
Søster Clare, hvad tror De, der er i vejen med min bror?
Jeg tror, der er nogen i ham. Ikke besat...
- Ingen plager din bror, min ven. - Jo, noget gør.
Jeg føler det også. Som en drøm, man ikke husker, men som var vigtig.
Tvillinger overfører ofte tanker.
Jeg kender til din brors problemer-
- siden jeres far forsvandt, og jeres mor giftede sig igen.
- Stephen tror ikke, han forlod os. - Vær stærk for hans skyld, Michelle.
Det sker intet uden Guds hånd. Gud fremmaner aldrig ondskab.
Men hvis vi skal møde den-
- så giver han os alle styrke til at overvinde den, mit barn.
Nej, lad ham være, fader!
Stephen! Stephen!
- Michelle, er alt i orden? - Ja, det tror jeg.
- Morfar, hvad laver du her? - Undskyld. Det er min sidste eksamen.
Jeg bliver præsteviet på søndag. Og jeg er sent på den.
- Hav det godt. Og du er okay? - Ja. Vi ses på søndag.
Skat, se dig for næste gang.
En, to, tre, fire, fem, seks.
Som I ser, har skolen mere en prædikener og lektioner.
Jeg vil spille.
- Monsignore, må jeg blive cheerleader? - Hvad med at blive spiller?
- Danser de? - Når de vinder.
- Jeg vil være hende. - Du kan være cheerleader som dig selv.
Se jer omkring. Kig ind på mit kontor på vej ud.
- Vi tager det igen. - En gang til, med mere energi!
- Jeg synes, de var meget dygtige. - Du er jo ikke danselærer.
Og...
Stop ikke, før jeg fløjter.
Oscar! Hold tempoet!
Nej, ham derovre!
Stephen, hvorfor træner du ikke?
Stephen?
Hej. God træning.
Kom. Stephen. Hallo.
Kom nu.
Giv mig dem. Giv mig telefonen. Kom nu.
Hør her. Vi kører spil 290Z.
Du klarer det her. Vis dem, hvad du kan.
- Hvordan går det? - Jeg vil have Stephen til at satse.
Vi kører spil 290ZX.
Okay, drenge! Spil 290ZX! Kom så!
- Var du til messe i søndags? - Jesus sagde, jeg skulle sove længe.
Se nu.
Ja, Stephen! Godt, at du så ham! Sådan!
Hvis hans fokus var lige så stort som hans talent, blev han professionel.
Okay. Ben, hold øje med taljen, ikke hans fødder!
Vær parate!
- Jeg tager dig, din fisse! - Hvad vil du træne i, bøsse?
Stop, din idiot.
- Hvorfor går du med neglelak? - Kom, vi får styr på dine problemer.
- Han er Djævelen, søster Clare. - Du skal skrifte.
- Forbudt tackling! - Det var for min søster, din skid!
Ben, er du okay?
Godt ramt.
Spillet handler om at få point, ikke at få hævn.
Kast bolden næste gang.
Godt.
Sådan spiller vi ikke fodbold her, forstået? Kom nu, du skal løbe.
Løb nu! Af sted!
- Alt i orden? - Han er fodboldspiller, han klarer sig.
- Han havde godt af det. - Ja.
Det er mit livs stolteste dag.
Vores livs.
Det er din dag, Joseph. Det vil jeg ikke tage fra dig.
Jeg har arbejde i kirken hele mit liv. Uden dig var jeg ikke nået så langt.
Om nogle måneder har vi 50 års bryllupsdag. Det bliver-
-vores families lykkeligste dag.
Morfar Joseph! Hej!
Hvor er du smuk, Alexa.
- Elskede Michelle. - Hej, far.
Jeg er så velsignet med fire smukke kvinder. Og to børnebørn.
- Hvordan går det? - Fint. Tak, fordi I kom.
- Hvordan har I det? - Godt.
- Er du spændt på din store dag? - Om jeg er spændt? Ja.
- Det er en stor ære for dig, morfar. - Studer Bibelen, så er det snart din tur.
Stephen.
Du, kom herover.
- Stephen, hvor er du fin. - Hvad pokker er der med ham?
Det er okay.
Vær ikke uhøflig. Hils på morfar.
Du ved, hvordan det er.
Vær ikke så afstandstagende.
Du er mit blod.
Joseph har ofret meget for kirken i mange år.
Hans hengivenhed til at føre Guds børn til os er unik.
Han har ført vores drenge gennem ungdommen til manddom.
Af og til endda til at blive kirkens største velsignelse, præsten.
Kunne vi give Joseph en større hædersbevisning-
-end diakonatet, så havde vi gjort det.
Jeg ved, at Josephs største belønning er Herrens respekt og kærlighed.
På kirkens, Vatikanets og alle dets herredømmers vegne...
takker vi dig, Joseph.
Monsignore, Deres ros er alt for stor. Jeg fortjener den ikke.
Hvad er der, Stephen?
Guds Lam, som fjerner verdens synd, vis os nåde.
Guds Lam, som fjerner verdens synd, giv os fred.
Lad mig bede alle komme til alteret for at modtage Kristi legeme.
Det bliver første gang, Joseph uddeler nadver som diakon.
Kristi legeme.
- Kristi legeme. - Amen.
Kristi legeme.
Amen.
- Kristi legeme. - Kristi legeme.
Kristi legeme.
Guds Lam, som fjerner verdens synd...
Messen er forbi. Gå i fred.
- Skal vi foretage denne dumme rejse? - Mormor og morfar blev gift i huset.
Det betyder meget for mormor, at vi er med til deres bryllupsdag.
Det bliver sjovt! Du møder dine fætre og kusiner og nyde min lækre grillkunst.
Hvad er værst? Kusinerne, at du griller eller det uhyggelige hus?
- Sådan sagde Stephen også som lille. - Gjorde han?
- Gud, hvor ulækkert. - Jeg ser til mor og Michelle.
Emelie. Der er gået seks år, siden han forlod dig og tvillingerne.
Er seks år ikke nok til at kunne tilgive?
- Han forlod os ikke. - Kom nu, piger!
Kom nu, piger!
- Jeg kommer. - Jeg vil nå frem, inden det bliver mørkt.
Jeg åbner for dig.
Stephen, du lytter ikke til det frygtelige musik i to timer.
- Djævelen besætter en med den musik. - Nej, men øjenskyggen kan blive mørkere.
Det må du bevise.
Alle falder ned. Det er en lang tur. Kom nu.
Efter dig.
Kom ind.
Kom ind, sagde jeg.
Stephen Tade er i stor fare. Jeg kan ikke hjælpe ham. Det må De gøre.
Okay.
Lad os få tømt bilen. I morgen fester vi, i aften slapper vi af.
- Jeg vil bade. - Nej, vi har brug for din hjælp.
Stephen, vi har brug for din hjælp!
- Pyt. Jeg regnede ikke med andet. - Sikke en forskel på to tvillinger.
Michelle, tager du den? Tak. Slap af, far tager resten.
Ingen brok, du er stor og stærk.
Kom nu, Stephen!
- Jeg har altid følt mig draget hertil. - Ja, det har De.
- Hvor er monsignore Canell? - Han blev forhindret. Han hilser.
Rosemary bliver skuffet, men hun er glad for at I er her. Værsgo.
- Hej, Rosemary. - Hej, søster Clare.
Drengene mod pigerne, men hvilket hold skal Stephen være på?
Det er ikke sjovt. Han har bare en anderledes personlighed.
Okay.
Rosemary. En bittersød dag, ikke?
For hvem? Jeg ved, hvem du mener.
Hvad stirrer I på?
- Fortiden. - Okay.
Er det slut?
Kom, Stephen. Vis, hvad du kan.
Nej, det slutter vel aldrig?
Fordi de husker den.
Pyt med det. Vi kører O'Connor mod Younger.
Ved I, hvad I skal gøre? Løber du som din mor, så vinder vi.
Kan I huske planen? Ellers spørg hende. Okay?
- Nu kører vi, Stephen. - Hej, skat.
Kom nu, aflever.
Kom nu!
- Far! Far! - Stephen!
Stephen, hvad tænker du på? Han er en gammel mand!
- Stephen tacklede ham hårdt. - Du tacklede din morfar.
Hvorfor gjorde du det, Stephen?
Jeg går udenfor.
Hvad er der dernede? Døren er låst.
Kom, Michelle!
HUSET VED SØEN SIDSTE SOMMER
ligesom i himlen. Giv os i dag vort daglige brød.
- Tror du på himlen? - Ja.
- Ja, det gør jeg. - Og helvede?
Hvor er morfar?
- Tror du virkelig, at Gud hører bønner? - Ja, det gør jeg.
- Hvorfor hører han så aldrig mine? - Åh, Stephen... Han hører dig.
Hører du ham?
Jeg hører ikke Gud.
Det kommer du til. Snart.
Alt bliver klart for dig inden længe.
Jeg kommer ned om lidt.
Okay.
Du bør ikke sige mere. Du svor ved Bibelen.
Når man ikke må bruge ord...
må man ty til handling.
Så er der mad! Randy O'Connors gourmetburgere og hotdogs!
- Gourmet? Vi må se, om vi lever i morgen. - Nå, det mener du?
Vent. Det er dig, der serverer. Helt sikkert.
Kære familie., Tak, fordi I er kommet-
-og afslutter med mig her i dag.
Efter 50 års ægteskab med samme mand-
-med hans interesser og hans kirke...
er der ting, jeg ikke har talt om, for at holde sammen på familien.
Tingene er ikke, som de ser ud-
-men i dag skal alt afsløres.
Jeg vil bede om jeres tilgivelse.
Leger med ilden.
Tak, himmelske fader, fordi du beskytter mig mod skade...
Gør det ikke.
Og fare. Lad din hellige engel ligge hos mig-
-så onde fjender ikke overtager mig.
Amen.
Mor, vent. Har du det godt?
Ja, Emily. Jeg har det fint.
- Jeg har smidt mine lænker. - Hvad taler du om?
Vær modig, Emily. Du må ikke drukne det.
Okay... Vil nogen have dessert?
Vi tager af bordet. Børn, hjælp med at tage af bordet.
De var mine det øjeblik, de blev født.
Hvad helvede? Se! Se!
Mor!
Rosemary, gå ned.
Hvad laver du?
Mor!
Mor, hvad laver du?
Hvad siger hun?
Nej!
Okay, okay, okay.
Vi burde lade dem få fred.
Hvad var det der? Hvad var det, jeg så?
Jeg ved det ikke. Jeg ser det tit.
Det gjorde mig bange.
Lad det ikke skræmme dig. Jeg vil altid tage mig af dig.
Det har du altid gjort.
Selv om jeg går i mørkets dal, frygter jeg intet ondt-
- for du er hos mig; din stok og din stav er min trøst.
Amen.
Michelle har en særlig bøn til sin mormor, vi afslutter med den. Michelle.
Herre, hjælp mig med at forstå denne mystiske død-
- blive helbredt af din nåde og blive hel igen.
Må min plagede mormors sjæl finde tilgivelse og forsoning hos frelseren.
Nådige herre, hør min bøn.
Amen. Tak, Michelle.
Jeres og jeres families sorg gør mig ondt.
Rosemary var en vidunderlig kvinde. Det er et stort tab.
Jeg er bekymret for Stephen. Han stod sine bedsteforældre nær.
Hvornår tager I hjem?
- Jeg holder en afskedsceremoni i kirken. - Det lyder dejligt.
Vi må pakke hendes ting og lave papirarbejdet.
Det tager nok nogle dage.
Har I brug for hjælp eller vil snakke, så tøv ikke med at ringe.
Tak, monsignore.
Monsignore...
Der er dårlig energi her. Kør så snart, I kan.
Det gør vi. Vi må hellere gå ind nu.
Okay. Vi kører nu. Husk, at vi er her for jeres familie.
- Jeg er tynget af skyld. - Hvilken skyld, søster?
For Rosemary. Hendes kvaler og hendes sjæl.
Vi beder for hendes sjæl, og du bærer ingen skyld.
- Du har været en god ven for hende. - Nej, ikke en ven.
- En ven havde sagt sandheden tidligere. - Sig sandheden til mig, søster.
Jeg har ikke styrke nok til at kæmpe mod de dæmoner nu.
Jeg beder til, at De har det.
Søster Clare, hør nu!
Det kræver alt.
Forstår du det?
Hjælp mig med at gøre det.
Jeg vil forsøge.
Stephen og Michelle! Kom nu ind!
Det er som at tale med en mur.
- Hvordan skal jeg nå ind til ham? - Hav et åbent hjerte.
Kun sandheden kan hele hans bekymrede sjæl.
- Hvorfor er her så koldt? - Termostaten er skruet helt op.
Hvorfor er her så pokkers koldt?
- Stephen har låst sig inde på værelset. - Det er uhøfligt at undgå sin familie.
- Det har taget meget hårdt på ham. - Han er blevet mere underlig.
Det her har været svært for os alle. Vær ikke ond mod ham.
Han er ikke engang i sin krop, som om den var tom. Så I det ved begravelsen?
Hold nu op, Alexa.
- Jeg går i seng. - Ja, det er måske varmere.
Jeg kommer om lidt.
Far!
Jeg slukker og gør jer selskab. Vi trænger til en god nats søvn.
Stephen, fryser du ikke? Michelle, lån mig dit tæppe.
- Jeg fryser ikke. - Gør du ikke? Her er jo iskoldt.
Hvis du klædte dig ordentligt, og ikke som en luder, ville du ikke fryse.
Tal ikke sådan til din søster.
Hvis jeg drak lidt mere-
- kunne jeg ignorere det, der er lige for næsen af mig.
Sig ikke sådan til din mor.
Undskyld.
Jeg ville bare ikke være uhøflig.
Han er ked af det. Det er ikke hans skyld.
Hvad var det?
Nu går vi i seng.
Joseph.
Hvem er det?
Skru ned for musikken, Stephen! Vi vil sove!
Du godeste.
Der blev helt stille.
Ja, ja. Sov bare videre.
For stille.
- Joseph. - Stephen?
Joseph.
Nej! Nej!
Jeg er her nu, Joseph.
- Hvordan har du det? - Fint.
- Hvad var det for en larm inde hos dig? - Jeg støjede ikke.
- Det lød som et jordskælv, Stephen. - Jeg hørte ikke noget.
Du. Din mor er stadig vred. Prøv nu at dæmpe dig lidt.
Jeg henter fars bue i skuret.
- Det er ikke en god idé. - Enig.
Jeg går ud.
Huset bliver varmere, så jeg tager et brusebad.
Hvad der end var galt med kedlen, er den vist i orden nu.
HJÆLP STEPHEN
Spænd buen.
Hold den i ro.
Sigt.
Slip!
Far?
Stephen, hvor har du været?
Jeg gik på jagt.
Hvad er der sket med dig?
Randy har lavet en dejlig middag.
Gå ud og vask dig.
Jeg er ikke sulten.
Stil salaten på bordet.
- Hvordan når jeg ind til ham? - Jeg prøver, mor.
- Jeg støtter ham. - Det ved jeg. Kom. Tak.
- Her bliver mere og mere underligt. - Hvad mener du?
Hvad? Først begår jeres mormor selvmord, og nu opfører Stephen sig sært.
Hvad tror du, jeg mener?
- Undskyld. Det var ikke sådan ment. - Jo, det var.
Men du har ret, der er noget galt. Underligt, som du siger.
Jeg ved ikke hvorfor.
- Jeg var i bad... - Og?
Jeg følte en tilstedeværelse. Som om der var nogen.
Da jeg vendte mig om, var der skrevet noget på spejlet.
Hvad fanden? Hvad stod der?
"Hjælp Stephen." Der stod "Hjælp Stephen".
- Rolig, Stephen. - Gå væk fra ham.
- Rør ham ikke. - Du har ikke set noget.
Jeg ville ikke se det.
Din onde satan!
- Hvad pokker sker der? - Det kom ikke fra Stephen
- Kedlen er nok i stykker igen. - Her er meget koldt.
Løgnere skal brænde.
Stephen!
Herregud, hvad har du gjort ved dig selv? Du godeste...
Hvad siger han?
DuMal ledte mig.
- Ledte dig hvorhen? - Malo. Malo.
Hvem er ond?
Mordere.
Han elskede os.
Og de vil have hans sjæl!
Far.
- Hvem, skat? - Det er kirken.
- Det er den forbandede kirke! - Nej!
Hvad er der dog sket?
Jeg måtte spænde ham fast, så han ikke skader sig selv. Han er stærk.
- Vi burde ringe til monsignore Canell. - Hvorfor skulle vi gøre det?
Han kan hjælpe os.
Michelle, helt ærligt. Stephen er tosset. Religion hjælper ikke.
- Kniven fløj jo op i hans hånd! - Vi må finde ud af, hvad vi skal gøre.
Jeg ringer til en læge, som giver ham noget beroligende.
Han har brug for hjælp, ikke medicin! Han bad os hjælpe ham!
Han får noget beroligende.
- Du er for streng mod ham! - Michelle, jeg har forsøgt.
Intet, jeg har gjort, kan have forvandlet ham til det der!
- Han var lykkelig med vores rigtige far! - Hvor længe siden er det?
Det her er ikke min fars skyld!
- Hun mente det ikke. - Jo, det gjorde hun.
Det er sandt. Jeg er ikke problemet.
Jeg ved godt, at det er ham.
Og jeg mener ikke Stephen, men hans far.
Da han gik, fjernede han alt det gode, der var i den dreng.
Nu er der kun fortvivlelse tilbage, og jeg klarer det ikke længere!
- St. Michaels. - Monsignore Canell?
- Det er fader DuMal. - Det er noget galt med Stephen.
Han råbte frygtelige ting om mord. Han sagde, at De ledte ham.
- Ledte ham hvorhen? - Det ved jeg ikke.
Han råbte om kirken og Dem. Nej, ikke om Dem, men vores...
- Jeres hvad, Michelle? - Vores far.
Michelle, jeres familie har det meget svært lige nu.
Ingen af jer tænkte klart.
- Lad mig tale med monsignore Canell. - Han er optaget i øjeblikket.
Jeg vil give ham beskeden. Okay?
- Okay. - Tak for samtalen. Gud velsigne dig.
- Hvad er der galt? - Jeg ved det ikke, men noget er der.
De vil have hans sjæl!
Nå?
Han har ikke feber, og værdierne er normale.
Det unormale er, når nogen bevæger sig kontinuerligt så læge-
- uden at åndedrættet eller pulsen stiger.
Det er ikke kroppen. Hvad problemet end er, sidder det i hovedet.
Hvad kan vi gøre?
Jeg gav ham noget beroligende, så han er rolig, til I tager hjem i morgen.
Ring til mig, hvis noget forandrer sig.
Jeg har ikke gjort noget. Det er jeres hjælp, han har brug for.
Vi burde tage af sted.
- Har du ringet til monsignore igen? - Han vil ringe tilbage.
- Undskyld det, jeg sagde til din far. - Det gør ikke noget.
Han kan være lidt tarvelig.
Alexa, jeg ved, at Stephen ikke er skør. Jeg tror, han er besat.
- Du gør mig bange. - Det er jeg også. Vi har brug for Canell.
Ring til ham. Ring nu.
- Det er monsignore Canell. - Han tog den.
- Indtal Deres nummer, så ringer jeg op. - Monsignore, det her er til Dem.
Det er Michelle Tate. Vi har hårdt brug for Dem.
Vi har ringet til fader DuMal, som siger, at De er optaget-
-men vi har virkelig brug for Dem her.
Hallo? Hallo?
Hvem skal jeg sende? Her er jeg, send mig.
- Kan I ikke bare slippe ham? - Stephen, kan du hjælpe mig?
Hjælp mig! Sæt min sjæl fri!
Han har aldrig gjort noget dumt.
Åh, skat... Det har ingen af jer.
Okay?
- Slap af. Han har fået noget beroligende. - Hvordan?
Foretag dig noget. Pak det, du mangler. Vi tager hjem i morgen.
- Gør vi? - Ja.
Lægen giver ham en sprøjte til i morgen for en sikkerheds skyld.
Så kan vi få ham hjem på en sikker måde få ham på sygehuset.
- Jeg er meget urolig. - Det er vi alle sammen. Kom.
Jeg ved det, godt.
- Hvad sagde han? - Hvem?
Stephen. Han talte vel latin på sit værelse?
- "Led mig ikke i fristelse." - Hvad mente han?
- Jeg ved det ikke. - Han sagde "Fader DuMal ledte mig".
- Jeg ved det. - Ledte ham hvorhen?
Til Malo, sagde han. Til ondskaben.
- De kom! Gudskelov! - Selvfølgelig.
Jeg er meget glad. Jeg måtte ikke tale med monsignore.
Stephen råbte, at fader DuMal havde ført ham til steder og fået ham til at...
Rolig, mit barn. Vil du lukke os ind?
Jeg kommer nu.
Monsignore.
Monsignore var optaget, men han er meget bekymret.
Din bror har sat onde tanker i hovedet på dig.
Jeg forstår, at du har spørgsmål.
Gå en tur sammen med os, så kan vi tale om hændelserne.
Du kan hjælpe os med, hvordan vi bedst hjælper din bror. Hvad er der?
Ingenting.
Kom, Michelle.
- Jeg går ikke med! Jeg er ikke min bror! - Nej, du er farligere.
Gør det ikke! Sig sandheden, så er det ovre!
- Hvor førte De min bror hen? - Til helvede, hvor jeg blev ført til.
- Joseph tog alle de stakkels drenge! - Ti dog stille!
Han er død, du behøver ikke dække over fortiden nu! Jeg tager hende tilbage!
Nej! Nej!
Stephen! Han lader dig ikke gøre det! Stephen!
Du godeste.
Stephen? Randy, Stephen er væk!
Stephen!
Gå ikke derind, Stephen! Lad ham være, fader! Gå ikke derind...
Hjælp mig!
Hvorfor? Hvorfor? Stephen!
Kom nu, morfar. Sig, at du vil passe på mig.
Jeg kan se! Jeg tilgiver dig!
Du kan ikke tilgive mig!
Nej!
Stephen!
Nej! Michelle! Michelle! Michelle!
Det her er uacceptabelt! Helt uacceptabelt!
- Man gør ikke sådan mod en familie! - Nu er det nok! Det er nok.
Jeg kan ikke klare mere.
- Der kommer nogen. - Hvem er det?
Det ved jeg ikke.
- Jeg vil tale med drengen. - Der er for sent.
Monsignore, han har dræbt.
- Jeg vil tale med drengen. - Jeg bliver hos pigen.
Du bliver hos mig.
Giv mig en klud.
Bliv hos dem.
Stephen. Stephen.
Det er monsignore Canell.
Jeg er her for at hjælpe dig.
Du rørte ved drengene. Du lod også ham røre ved dem.
Onanerede du, mens du så på?
Hvor er morfar?
Joseph, det er børn!
Dræb ikke faderen, dræb bæstet!
Rør mig ikke der, fader. Det gør ondt.
- Hvis han siger sandheden... - Det gør han ikke, han lyver.
Djævelen, dæmonen, spyr modbydeligheder. Han vender troen mod os.
Joseph, jeg svor ved Bibelen, at jeg aldrig siger noget. Min sjæl brænder.
Hold ham væk fra mig.
Hvor mange flere skal dø, fordi de ved det? Fordi I ikke kan få dem til at tie?
Morder!
Lad mig gå, jeg vil se ham! Han er stadig mit barn!
Jeg befaler dig at lade Kristi blod sætte Stephen Tates sjæl fri.
Jeg befaler dig i Faderens...
- Fader DuMal, hvor fører du mig hen? - Fader vor...
Hvor førte du Stephen hen for at forgribe dig på ham?
Hvad taler han om?
Morfar, du sagde, det var for Guds skyld, men det var det ikke.
Det var for din rynkede piks skyld!
- Hvem taler han med? - Tilgiv dem, som...
- Hans morfar, den pædofile! - Hvad?
Morderen! Fortæl, morfar.
Hvordan du tog dig af mig, af os alle.
Stephen. Stephen, hør nu her.
- Din morfar døde for en måned siden. - Han kunne ikke forlade jer.
Ingen dør åbnede sig for hans sjæl.
Din mor siger sandheden, Stephen. Han er begravet under det gamle træ.
Jeg lukkede kisten og jordfæstede ham. Du var med.
- Det stemmer. - Han sidder og beder om et blowjob.
- Gå ud. I giver dæmonen større styrke. - Hør nu, monsignore!
Du er dæmonen. Du er ikke Guds redskab.
Urenhed har forgiftet dit hjerte og din sjæl. Hvad har du gjort, James?
Hvad han har gjort? Det skal jeg sige dig.
Det er måske ikke nødvendigt. Du er måske ligesom ham.
Jeg er ikke som ham.
Du er heller ikke som ham.
Ser du Djævelen, monsignore?
Jeg ser ingenting.
Udsæt et barn for det værste, og en præst bliver dets redning. Straf ham.
Sig, at du tog dig af mig.
At ødelægge et barns liv er ikke Guds vilje.
Det var det for ham.
Du!
Hold ham.
Rør ham ikke!
- Stephen! Stephen, jeg er her. - Befri barnet.
Nej!
Stephen!
Kom tilbage.
Vi fordriver jer, alle urene sjæle.
- Befri barnet for ondskab. - Hvad helvede ved du om ondskab?
Vi befaler jer, forsvind!
Åbn øjnene, monsignore! Kan du ikke se?
Sæt ham fri!
Stephen!
Vi befaler jer!
Herren befaler jer.
Sæt... ham...
fri.
Morder! Morder!
Du kan gøre hvad som helst, min søn. Jeg har altid hjulpet dig.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn, som i begyndelsen-
-er og forbliver i al evighed. Amen.
Du dræbte min far.
Sig nu, at du forstår det.
Jeg forstår det, Stephen.
- Mor? - Stephen!
- Mor. - Stephen. Stephen.
Han elskede os.
Han forsøgte at redde mig. Han gjorde alt, hvad han kunne.
Han forlod os ikke.
De tog ham fra os.
Jeg er meget ked af det.
Jeg kunne ikke redde nogen af dem.
Du har reddet mange med det, du gjorde i nat, Stephen.
Du er en stærk ung mand.
Herre, lad mig værein extremis.
Lad mig bekæmpe enhver vederstyggelighed og forgængelighed.
Tror De på en besat dreng, en dæmon?
- Han forsøger at ødelægge os. - Ødelægge dig.
De aner ikke, hvad jeg har gennemgået for det her.
Forsøg ikke at retfærdiggøre disse onde handlinger.
- Du gjorde en pædofil til diakon. - Michelle, min skat.
Det gjorde du.
Du lod det ske i 30 år, mens du var leder.
Du så ingenting.
Skylden er ikke min. Nej, din.
Det er din skyld.
Jeg bærer skylden.
Jeg blev forblændet af tillid og tro på kirken.
Men du har brug for hjælp, min søn.
Kriminalassistent Kerry, tak.
Monsignore Canell fra St Michaels.
Jeg har, gennem blindhed, været skyldig i-
- at have større tiltro til kirken end vores skaber.
Jeg sværger altid at være på vagt og at formidle sandheden.
Jeg vil knuse den ondskab, som har skadet vores børn-
-og hjemsøgt vores kirke.
Tak, fordi du kørte os hertil.
- Jeg trængte til at være her, du ved. - Ja, det gør jeg.
Jeres far var et godt menneske, Stephen.
Ja.
Jeg er glad for det, vi har. Det er anderledes.
- Bare han havde lært mig at sigte. - Det gjorde han.
Bare luk øjnene og husk.
Du kan gøre hvad som helst. Jeg har altid hjulpet dig. Jeg forsvandt aldrig.
Du kan aldrig gøre mig tavs igen.
Kom, det er sidste chance for at se det. De nye ejere flytter ind i morgen.
De er heldige.
De var mine, så snart de blev født.
- Han er her stadig. - Det ved jeg.
Jeg kan mærke det.
- Randy, lås op! Døren er låst! - Alexa! Emily!
Hvad...
Jeg så en vej til helvede, tæt på himlens porte.
Tekster: Torben Christensen Studio Ordiovision