KRAMPUS
Napisaćeš izvinjenje za sve iz razreda
zato što si uništio recital. - O čemu si razmišljao, Makse?
Dva puta je veći od tebe.
Da ali, Ben Kuklinski se uvek zadirkuje na Božić.
Rekao je prvacima da je Deda Mraz jeftini marketinški trik
osmišljen da prodaje Pepsi. - Koka Kolu. - Znaš na šta mislim.
Zašto brineš o tome? - Neko mora. - Daj mi da pogledam to.
Nije toliko strašno. Samo drži led.
Misliš da je to što si ga prebio najbolje rešenje?
To nije bila moja greška, nisam bio svoj.
Sve što sam imao da jedem bili su slatkiši i lizalice.
Mrzim da zvučim grubo ali svako dete
treba da nauči lekciju jednog dana.
Znam to, samo... Nisam želeo da to upropastim.
Zbog male dece.
Izgleda lepo, mama. - Hvala.
Ne opterećuj se, Sara je kupila gomilu kolača u prodavnici.
Rodžer je.
Mislim da si rekao da nećeš da radiš za Božić?
Rekao sam da neću da putujem.
Svejedno, moram da odgovorim na par poziva.
Rodžere, šta ima? - Zar nećemo da gledamo Čarlija Brauna
i da zamotavamo Božićne poklone kao i uvek?
Znaš, zbog onoga što si uradio, to ćeš da uradiš sam.
I to brzo. Rođaci dolaze svakog časa. Da, Rodžere?
U toku je Božićno okupljanje.
Bet, pomozi mi sa ovim.
Čekaj, mama. Zar nećemo da gledamo Čarlija Brauna?
Jesi li završio pismo?
Započeo sam ga... Ali, ne znam šta da tražim ove godine.
Zato što su porodica, Bet.
I to je samo na par dana.
Ja neću da delim sobu sa devojkama koje piške stojeći!
Sigurna sam da ćeš da smisliš nešto.
Prošle godine sam našla govno u mom krevetu.
Ljudsko govno! - Poslednji put, to je bio njihov pas.
"Oni su primer zašto neki ljudi ne bi trebali da dišu",
To su tvoje reči, mama. Nisu moje. - Nikada to nisam rekla!
Rekla sam da bi možda trebali da urade test
pre nego što bi dobili dozvolu da dišu.
Hvala, bako.
Bako?
Da li još uvek veruješ u Deda Mraza?
Naravno.
Ali, verujem i da je Sv. Nikola onakav kakvim ga zamisliš.
Kako to misliš?
Verovati u njega je verovati u pravi duh praznika.
U duh požrtvovanja...
Isto tako verujem i u dezert pre večere.
Da, moji rođaci su ispuzali i dolaze na večeru,
tako da su svi poživčanili.
Tvoja majka se opet kljuka Ksanaksom? - Kao bombonama.
Noćas ćemo da pravimo nekakvo Japansko snežno drvo,
ili takvo nekakvo sranje.
Treba puno toga da se uradi da bi ličili na normalnu porodicu.
Ja volim pahuljice,
ali se moj plan čini boljim.
Vrlo primamljivo.
Ali, mislim da sam se zaglavila ovde. - Ma daj!
Ljudi su bežali iz Alkatraza a ja sam udaljen četiri bloka.
Šta? Šta nije u redu?
Sve.
Sranje.
Hoćeš li da ga polomiš? Prestani da zvoniš!
Ponesi nešto. Hjui, prekini! Pomozi mi sa torbama.
Božić je. Božić je. Božić je.
Srećan Božić! - Zdravo, sestro. Srećan Božić.
Drago mi je što ste uspeli da dođete. - Nemaš pojma, sestro.
Nesreće na autoputu i ludački razgovori na radiju tokom 6h.
Doneli smo vam malo ukusa domovine.
O, hvala. Izgleda... Hvala!
Nema na čemu. - Mrdaj, Linda.
Ne moramo da zakrčavamo saobraćaj.
Hauarde, daj da ti pomognem.
To je...
Hvala, Tomi. - Izvini zbog ovoga.
Šta, dao si batleru slobodnu noć?
Tome, ne brini za to. - Da, poveli smo Rozi.
Vi nemate mačku, je l' da? - U redu je, zar ne?
Srećan Božić, devojke. Uđite.
Izgledate slatko u tim sportskim jaknama.
Malo su mrzovoljne jer su 'Stilersi' izgubili.
Džordana, Stivi, recite tetki za fitnes nagradu koju ste dobili.
To je dobra priča.
Ćao, Hjui.
Šta si tražio ove godine od Deda Mraza?
Automobilčić?
Gledaj šta Ben ima u džepu. - Pismo za Deda Mraza.
Video igrice?
Mobilni telefon?
Dijalizu?
Jebeno duga vožnja. - Hvala, momci.
Gde da stavimo ove stvari, Tome? Bilo gde?
Hriste na štapiću, ubilo bi vas da ste
rasčistili sneg sa trotoara? Mogla sam da slomim kuk.
Iznenađenje! Molim vas, ne ljutite se.
Teta Droti!
Divno je videti te.
Pa, tvoja sestra nije majka Tereza,
ali barem svrati s vremena na vreme
da se uveri da nisam mrtva.
Pa, gde je fašista? Želim da je pozdravim.
U kuhinji je. Slobodno idi sama.
Tome, dozvoli mi da uzmem to. - Oprosti.
Gospode.
Kao da je Marta Sjuart povratila ovde.
Ostavili smo otvorena vrata, izvinite. - Ne, ne, ne.
U haosu smo, iskreno.
Šest sati. Zamislite.
Zar niste imali još jedno...
Dete?
Krisi. Jebiga.
Džordana, rekla sam ti da je uneseš unutra.
Ona nije moje dete. - Hajde, devojke.
Tomi, pomozi mi da donesem bebu
i ostatak njihovih sranja iz kamioneta.
Učinimo nešto što će se pamtiti. - Hvala, dušo. Hvala.
Gospode... - Praznično pečenje je iznenađenje,
hemoroidi su iznenađenje,
ona je prokleta noćna mora. Na šta si mislila?!
Nije ona toliko loša.
Nije. Uostalom, prevarila me je.
Svratili smo da joj ostavimo poklone,
a ona je pošla za nama sa koferom.
Trebala sam da joj kažem da će Božić provesti sama?
Ne ali bi trebala da me upozoriš
kada tvoje greške postaju moj problem.
Misliš da su greške šta god ja uradila.
Izvini. Pazi, pazi.
Zdravo, dušo.
Rekao bih da je bojeva glava aktivirana. - Usmrdela si se.
Idem da je presvučem. Idemo ovamo.
Ostavi to gde god želiš.
Ceo kamionet smrdi na govna.
Šta imamo za večeru?
To je moj sin!
- Sigurno jeste.
Uvodim Hjuia u suštinu posla.
Do srednje škole biće najbolji monter linije u državi.
Jesi li nekada proveo neko vreme na terenu, Tomi?
Ne, nisam imao vremena u mladosti. Uglavnom sam imao obuke.
Kakve obuke?
Vojne? Za marince?
Obuka za izviđače. - Izviđači.
Deco, izviđači su oni što nose
korpe od pruća i pomažu staricama da pređu put.
Jesam u pravu? - Ne, ne.
Ne, zapravo, u suštini je to obuka preživljavanja.
Tako da...
Jedino što mi je potrebno da preživim jeste moja puška
i velika kutija municije koju držim u kamionetu.
Pastir mora da čuva svoje stado.
Dušo, rekli smo da nema razgovora o oružju za stolom.
Ovoj porodici je potrebno malo razgovora o oružju,
bilo to za stolom ili bilo gde drugde.
Izgleda da se Krisi jako dopada moj suši od lososa.
Pažljivo, deco.
Sećate se da vaša teta Sara voli da je sve čisto i uredno,
zato je i napravila hranu čije ime ne možete ni da izgovorite.
Mislila sam da bi vam prijala pauza
od paste sa sirom i hot dogova. - U redu je. - Nisi u pravu.
Ko ne pravi šunku za Božić?
Šta ste vi sada, jevreji?
Možda je vreme za dezert?
Preukusno je, dušo. - Malo suvo.
Moje je preukusno.
Možda je trebalo da ti donesem ćurku?
Samo reci nešto lepo. - Reću ću, ako dezert bude dobar.
Učini mi uslugu, ako nije problem. - Reci mu za Deda Mraza.
Pohvali njen dezert. - Hej! Maksi druže!
Jesi li čuo šta se dogodilo Deda Mrazu?
Ne, Stivi. Šta se dogodilo Deda Mrazu?
Čula sam na vestima, slupao se sankama o Stenjak.
Polomio je obe noge.
Promrzline su mu umanjile bol ali ne i glad.
Da bi preživeo, morao je da zakolje
i da pojede svoje irvase.
Uključujući i Rudolfa.
Da pojede sićušnog irvasa. Razumeš?
Ne počinji bilo šta.
Opustite se. Tomi, one se samo zavitlavaju.
Pasta i sir i hot dog. Gospode.
Kakav nam sada to prokleti bućkuriš pripremaš?
Znaš li da mi fensi hrana začepljuje creva?
Šta kažeš da sledeći Božić provedemo u tvojoj prikolici?
Kada budeš provela nedelje u ukrašavanju, kuvanju i čišćenju,
mogla bih da postanem gegajuća kučka i da se žalim
na sve što si mukotrpno uradila.
Sara... - Ne, tetka Doroti, molim te.
Za tvoje dobro drži se podalje od moje kuhinje.
Vidiš, irvasi su zapravo održivi izvor hrane
u severnim teritorijama, na Aljasci, u Kanadi.
U ovo doba godine, mi želimo da govorimo o njima
kao o prevozu za Deda Mraza.
Znamo da još uvek veruješ u veliko, debelo strašilo.
Ne znam o čemu govorite.
Jesi li siguran u to?
Makse, stani.
"Dragi Deda Mraze,
znam da nisam bio dobar ove godinei žao mi je zbog toga,
ali se nadam da ćeš pomoći meni i mojoj porodici ovog Božića.
Potreban si nam."
Maksi druže, to je tako slatko. - Vratite mi to!
Prestani, Makse.
Bla, bla, bla, sranje, sranje.
Idemo, Maksova lista želja. - Stivi, prestani. Dosta je.
Čekaj, ti si prva, Bet.
"Voleo bih da Bet i ja možemo da se družimo kao pre.
Možda si primetio da baš i nemam preterano puno prijatelja."
Zaista, Makse?
"Želim da se moji mama i tata opet zaljube.
Znam da ih uznemirava to što tata nije često kod kuće.
Mislim da zaista nedostaju jedno drugome."
"I želim da ne ide tako loše teča Hauardu i teti Lindi.
Možda bi mogao i njima da pomogneš ove godine.
I..."
Jebi se! Tata ne bi želeo da smo dečaci!
Ko želi krem brule?!
Daj mi pismo! Vrati mi ga!
Hej, Makse!
U redu je, dosta je!
U redu je, dušo! - Dosta je, dosta je!
Samo sam želeo da Božić bude kao nekad, ali zaboravite.
Mrzim Božić! Mrzim sve vas!
Makse!
Pustite ga na miru.
Zaslužuje poklon samo zato što je rekao istinu.
Mogu li da uđem? - Ne.
Znaš, oni odlaze čim prođe Božić,
tako da moramo da preživimo samo naredna tri dana.
Ne razumem.
Svake godine je sve gore.
Zašto moramo da trpimo njihova sranja
samo zato što delimo DNK-a?
Zato što to i jeste porodica, Makse.
Ljudi sa kojima pokušavaš da budeš prijatelj
iako nemate puno toga zajedničkog.
Ali, zašto?! - Zato što...
Pa,...
Dobro, tu si me pobedio.
Možda da se potrudimo da nađemo to što nam je zajedničko?
Da ostavimo sve po strani i da mislimo o drugim ljudima.
Prijateljima, porodici,
čak i o seronjama koje u drugim okolnostima ne podnosiš.
Kao teča Hauard? - Ne bih da imenujem.
Tata, da li stvarno veruješ u sve to?
Želim da je tako, Makse.
Ali,
ima još uvek vremena da baciš to pismo u sanduče.
DEDA MRAZ SEVERNI POL
Zar ne mislite da je to malo čudno?
Mogu da vide mrlje na Marsu,
a ne mogu da vide veliku mećavu koja ide ka nama.
Čim opet dobijemo struju,
možeš da pošalješ protestni e-mail meteorološkoj službi.
Ali, u međuvremenu, pokušajmo da ostanemo pribrani.
Mama, nešto je čudno napolju. - Pribrana sam.
Samo bih bila pribranija kada bih znala da ćemo preživeti Božić
sa 12 ljudi zarobljenih u kući bez tople vode, grejanja i struje.
Ili bez hrane. - Ostalo je mnogo hrane, Hauarde.
Dakle, pivo. - Ne rade ni telefoni.
Mama. - Šta je, Makse?
Sneško belić je u našem dvorištu.
Vidite?
To je... To je super, Makse.
Ali, ko ga je napravio?
Ne vidi se preko puta ali izgleda da ga nemamo samo mi.
Mogu da proverim preko puta kod Tarnersovih. - Oni su na Havajima.
Lambertsovi na Floridi, a Kartvrajtsovi ne govore sa nama
od Maksovog incidenta sa knedlama. - Sa čime?
Makse, idi i skloni baku od kamina pre nego što zapali kuću.
Ja ću.
Dobro.
Ozbiljno, šta ćemo da radimo?
Srećan Božić.
Potpišite ovde. - U redu.
Dušo, stvari za unošenje.
Baš je nevreme. - Da.
Ovo je grad duhova. Putevi su noćna mora.
Ne šališ se? I ovo?
To nije moje.
Sigurno su ga ostavili poštari. - U redu.
Srećan Božić. - I vama.
Šta je? - Pogledaj ovo.
Šta? - Dobili su još stvari.
Kako to da bogataši dobijaju sva ta besplatna sranja?
Ne znam, dušo. Verovatno su demokrate.
Bože.
Kome treba ovoliko sira?
Samo trenutak.
Pisala sam Eriku 9 puta a on još uvek ne odgovara.
To nije normalno.
To je zbog oluje, dušo. Ništa sada ne radi.
Mogu li da odem da ga obiđem? To je udaljeno samo par blokova.
Mislim da to nije dobra ideja.
Mogla bih usput da vidim da li neko drugi ima struju.
Biće ona u redu.
Dobro. Jedan sat.
Kada se vratiš, želim da provedeš neko vreme sa Džordan i Stivi.
Razumela?
Ti to nazivaš okretanjem?
Hajde, Džordi, upri nogama.
Upri nogama. U redu. Dosta je.
Znaš na šta mislim. - Hvala.
Čuvaj se, u redu? - U redu, vidimo se kasnije.
Volim te. Jedan sat.
U redu.
Makse, rekla sam ti da skloniš baku od...
Kaže da topla čokolada popravlja sve.
Bože!
Molim vas!
Neka mi neko pomogne!
Molim vas!
Tata!
Upomoć!
Ima li ičega?
Ne.
Najčudnije je to da nema ni automobila,
ni ljudi, čak ni kamiona sipača soli.
Pretpostavljam da si mi kupila agregat kao božićni poklon?
Jesam, ispod jelke je, pored tvoje kravate i gaća.
Dobro je.
Pada mrak.
Bet bi već trebala da je kući. - Dobro je, kod Dereka je.
Razlog više za brigu.
Dušo, opusti se. Makar na trenutak.
Šta rade ostali?
Mrzovoljni su, dosađuju se, muka im je od snega.
I od ostalih. - Sezona je za to.
Bože, nedostaje mi ovo.
I meni.
Mama, tata.
Već je mrak a Beti se još nije vratila kući.
Hauarde.
Može li tvoj hamer da se probije kroz ovaj haos? - Lusinda?
Mogu da je usmerim uz vetar, dam gas
i rasteraće ovu kučku od oluje do zore.
Šta imaš na umu? - Radi se o Bet.
Otišla je do dečka i nije se još uvek vratila.
Pustiš ih same na trenutak i bum,
kreće svadbena pucnjava.
Tetka Doroti, molim te.
Pa, ti znaš kako to ide.
Verovatno nije ozbiljno. Mislio sam da odemo po nju,
i da napravimo krug oko grada, da vidimo šta se dešava.
Mala istraživačka misija. Mislio sam da nikada nećeš pitati.
U redu. - Idi kod mame.
Tomase. Tomase.
Šta? Zašto?
Zbog čega je ona uznemirena?
Kaže da ne idu.
Preopasno je, trebali bi da sačekamo da prođe oluja.
Tome... - Ja ću ovo.
Mama, moramo da odemo po Bet,
ali Maks i Sara će brinuti o tebi dok nisam tu, u redu?
Mama, mama, slušaj.
Se će biti u redu.
Globalno otopljavanje, do mojega.
Sigurno je 20 stepeni ispot nule.
Ovo nema nikakvog smisla.
Jesi li pokušao AM frekvenciju? - Pokušao sam sve.
Oluja je sigurno uništila i radio stanice.
Rekao bih da je tako.
Šta bih dao za malo hokeja u ovom trenutku.
Dobro, uspori.
Šta je to?
Je l' ono kamion za čišćenje snega?
Zdravo!
Bože.
Nesrećna kopilad su sigurno proletela napolje.
Izgleda suprotno.
Kako to misliš?
Staklo je probijeno od spolja.
Moramo da pronađemo Bet.
Poneo si oružje na Božić?
Uvek budi spreman, izviđaču.
Težak je.
Da. Lindin je.
Moj bogo!
Sve vreme si imala maminog anđela?
Da, mislila sam da znaš.
Ne.
Sećaš se da smo se uvek tukle oko toga ko će je staviti?
Da. Tučeš se prljavo, još uvek imam ožiljke.
Šta misliš od koga su to moje devojke nasledile?
Ti sve čuvaš.
Da.
Mislim da bi isto to i mama uradila.
Mama.
Verovatno su samo veverice.
Po ovakvom vremenu?
Vidiš?
Veverice. - Da.
Verovatno se igraju sa njihovim lešnicima.
Bet?
Derek!
Bet!
Tiše, Tomi. Ne dopada mi se ovo.
Ko god da je ovo uradio, on je poremećeni kučkin sin.
Ne brini, naći ćemo je, druže.
Izgleda kao da je eksplodirao gasovod.
Šta je to?
Nekada sam vrlo često lovio.
Ovo su kopita. I to velika.
Možda od losa ili koze.
Koja to vrsta koze hoda na zadnjim nogama?
Bet!
- Tomi!
Čekaj!
Hauarde!
Bože! - Drži se, Hauarde!
Upomoć! Bože! Pomozi mi!
Hajde! - Tomi!
Nešto... Nešto me ujeda!
Ne puštaj!
Tomi.
Idemo!
Šta je bila ta stvar?! - Ne znam ali moramo da idemo!
Bože!
Lusinda!
Gde si krenula?
Da ih pronađem. Ne dopada mi se ovo.
O čemu govoriš? Tom i Hauard znaju šta rade. Dobro su.
Jesu li? - Mama.
Dušo, odmah se vraćam. Obećavam. Zaključaj vrata...
Bože! - Makse, donesi prvu pomoć! Sara, zaključaj vrata!
Devojke, napravite mesto za vašeg oca!
Zatvori vrata!
Gde je Bet?! Čuli smo pucnje!
Sve ću objasniti ali sada morate svi da ostanete smireni i u kući.
I da se sklonite od prozora!
Mačeve, oružje, noževe, lonce, donesite sve što nađete!
Hauarde! - Šta?! - Ne ovde.
Sunce ti, šta se dogodilo tamo?
Ništa.
To je samo ogrebotina.
Bože! Izgleda kao da te nešto ujelo! - Ne.
Najverovatnije zamka za medvede ispod snega.
Mi ovde nemamo medvede.
Dobro...
Deco, zašto ne odete do kuhinje da pojedete nešto, u redu?
Ne želite da nam kažete šta se ovde događa!
Svi idite u kuhinju odmah, Makse!
Hajde, idemo. Devojke, idemo.
Tetka Doroti, hoćeš li da ih pripaziš? - Zašto ja?
Nikada nisam volela decu, čak ni kada sam bila dete.
Molim te.
Dobro.
Dobro!
Hajde. Naučiću vas kako da napravite liker od nane.
Mama.
Mama, hoćeš li da odeš do kuhinje i pomogneš oko dece?
Održavaj vatru.
Vidite. Malo šećera, malo začina,
čine da sve deluje dobro.
Dobro. Ali nemojte da me ocinkarite.
Ko ili šta je ovo uradilo?
Znaš koliko i ja.
U prvi mah sam pomislio da se radi o bandi.
Ali, kada se setim šta smo videli tamo napolju,
to se ne uklapa.
Mogli bi biti teroristi?
Da, teroristi koji su menjali
samoubilačke prsluke za pobesnele snežne pse. Tomi!
Tome! - Izvini. Izvini.
Bet? - U redu...
Nije bila kod Dereka ali to ne mora da znači ništa.
Možda je pronašla neko bezbedno mesto.
Znači, još uvek je negde napolju. - Da i pronaći ćemo je.
Obećavam. Ali moram da se uverim da ste vi bezbedni.
Ne zanima me to! Moramo da nastavimo da je tražimo.
U parovima, da napravimo krug...
Da. - Ne možemo da se vratimo tamo. Vidiš li ovo?
Skoro da je promrzla u roku od 4 minuta! - Dušo, spusti ton.
Osim toga što je napolju ispod nule, neko u besu
teroriše vaš fensi komšiluk i svakoga na koga naiđe.
To je istina! - Dušo, zašto jednostavno ne odemo?
Možemo da se spakujemo u kamionet, videti dokle ćemo stići,
i možemo da pokupimo Bet... - Kamionet je nestao.
Rasturen u paramparčad.
Pa i da nije, ulice su totalno sjebane.
Ne možemo nikuda da idemo, preopasno je, razumeš?
Hauarde, koliko municije imaš?
Nekoliko metaka u okviru, i možda nekoliko u džepu. Zašto?
Mislim da je našoj zveri najbolje da odstupi.
Stavićemo barikade na sva vrata i prozore,
i čim vreme bude bolje, otići ćemo da je pronađemo.
Trebali smo da odemo kod moje braće!
Naravno, Božić na farmi svinja.
Isus je rođen u ambaru! - Prestanite, ljudi!
Šta ćemo da kažemo deci?
Ne znam, istinu? - Da, koju verziju istine?
Hej, društvo.
Koliko ste čuli?
Dovoljno.
Mama, neko je oteo Bet? - Dolaze i po nas?
Ne, sve je u redu.
Bet je sa njenim dečkom, to je sve.
Ništa se loše neće desiti na Božić.
Znate šta? Hajmo da sednemo, da gledamo film, važi?
Da se opustimo na kauču. Idi po sestru, Stivi. Hajde, dušo.
Pronaći ćemo je, obećavam.
Zar baterije nisu već prazne?
Nekada i hoće, pusti nas da uživamo dok još možemo.
Bet je jaka devojka.
To je nasledila od mame.
Sigurna sam da je dobro.
Hvala ti.
Hej, Tomi. Ja...
Želim da ti se zahvalim, znaš...
...zato što si mi tamo spasio dupe.
Naravno.
Nema problema.
I želim ti reći da mi je žao...
...što sam sve ove godine mislio da si mlohavi drkadžija.
Da.
Trebao bi da malo odspavaš. - Kako?
Imaš pravo.
Tata?
Hoćemo li umreti?
Ne. Ne.
Ne.
Baka se drugačije ponaša.
Još otkad je počela oluja.
Da. Vidi.
Uvek je takva kada dođe vreme Božića.
Zašto?
Ne znam, nikada ne želi da priča o tome.
Makse, dođi.
Vreme je za spavanje.
Biće sve dobro.
U redu.
Znaš, Linda i ja smo usijane glave,
ali ne mogu da zamislim život bez nje.
Znam na šta misliš.
Neko od nas bi trebao da ustane i da čuva stražu.
Dobra ideja. Ja ću prvi.
Ne, idi i provedi malo vremena sa svojom porodicom.
Siguran si? - Da.
Pastir mora da zaštiti svoje stado.
Laku noć, Hauarde. - Laku noć.
Hjui! - Tata! Tata!
Drži se, Hjui!
Tata! Tata!
Drži ga, Sara!
Mama! - Pozovi policiju!
Drži se!
Makse, donesi protivpožarni aparat!
Pomozite mi!
Držim te!
Hjui!
- Ne, ne, ne!
Bože! Bože!
Dušo, jesi li dobro? Jesi li povređena? Dušo?
Kakva bogohulna stvar je to bila?
Hauarde. Hauarde.
Ja sam kriv. - Nisi.
Zaspao sam i oni su uzeli našeg dečaka. Ja sam kriv.
Ne.
Tome, šta ona to govori? - Mi smo krivi za ovo?
On je došao po sve nas?
On? Ko...
Ko je on? - Ne znam.
Mama, o čemu to govoriš?
Molim vas, slušajte.
Engleski. Znala sam.
Moram vam nešto reći.
Svima vama.
Počelo je sa vetrom,
u hladnoj zimskoj noći poput ove.
Bližio se Božić.
Taj Božić je bio mračniji,
manje radosniji.
Ali, ja sam još uvek verovala u Deda Mraza,
u magiju,
u čuda,
i u nadu da možemo opet pronaći radost.
Ali naše selo je odustalo.
Od čuda, jedno od drugih.
Zaboravili su na duh Božića,
na žrtvu darivanja.
Ni moja porodica nije bila drugačija.
Pokušala sam da im pomognem da opet veruju
ali više nismo bili porodica koje sam se sećala.
Morali su da odustanu,
naposletku sam odustala i ja.
I, po prvi put,
nisam poželela čudo.
Poželela sam da nestanu.
Želja zbog koje ću zažaliti.
I te noći,
u tami oluje i njenih urlika,
moja želja se ostvarila.
Shvatila sam da Sv. Nikola neće doći te godine.
Umesto njega, došao je mnogo mračniji,
drevniji duh.
Senka Sv. Nikole.
To je bio Krampus.
Kao što je radio hiljadama godina pre,
Krampus nije došao da nagradi, već da kazni.
Ne da daruje, već da uzme.
On i njegovi pomagači.
Jedino što sam mogla je da slušam
kako odvlače moje roditelje u podzemni svet,
znajući da ću ja biti sledeća.
Ali Krampus me nije odveo te noći.
Poštedeo me je kao opomenu
šta će se desiti kada se nada izgubi,
kada se vera zaboravi
i kada duh Božića umre.
Mislio sam da sam ja taj koji ludi.
Hauarde... - Šta?
Veruješ u ove senilne budalaštine? - Ne znam.
Zli Deda Mraz? Gospode sveti.
Počeće da lupeta kako će besni Uskršnji zec doći u proleće.
Hauarde, dosta.
Prokleto si u pravu da je dosta.
Neko je oteo mog sina i tvoju ćerku,
a mi sedimo ovde slušajući uvrnute priče za laku noć?
Jebeš to.
Idem po Hjuija. - Hauarde, šta to radiš?!
Tata, ne idi! - Tomi, pusti me!
Nemoj, Tomi!
Počeo si da mi se sviđaš.
Jesi.
Ali, ovo je moj izbor.
Hauarde, šta to radiš? Imamo da zaštitimo još 4 deteta.
Hauarde?
Ne radi ovo. Možemo da smislimo nešto drugo. Dušo.
Ovako ja rešavam stvari.
Hauarde, ne želiš da uradiš ovo. Hauarde!
Hjui!
Hjui.
Ne, zatvorite vrata! Ulazite unutra!
Ne otvarajte vrata.
Tata?
Šta ćemo da radimo sada?
Održavaćemo vatru.
A šta ako si bio dobar tokom cele godine?
Ostavljao mleko i kolačiće i sve kako treba?
Nije stvar u tome šta radite već u šta verujete.
I u onome od čega ste odustali... ovde.
Zar ne možemo da ga oteramo?
Šta je rekla?
Nisam siguran. - Rekla je da smo se sjebali.
Kako si znala... - Dovoljno sam stara
da znam kada život dolazi sa spuštenim pantalona.
Kada su oteli Hjuija, šta si to videla gore?
Veruješ u tu priču, zar ne?
A ti?
Ne znam više u šta verujem.
Znam da izlazim da pronađem Bet.
Moram. Nije me briga ni ako umrem pokušavajući.
Slušaj, idemo po Hauarda i Lindu. Imam ideju.
Linda.
Možemo li da porazgovaramo sa tobom i Hauardom?
Ne može da sačeka?
Želim da ih opet upakujem za decu.
Važno je.
Kamion za čišćenje snega?
Ključ je bio u bravi, dosta je polomljen
ali ako upali, doći ću ovde,
onda će svi sesti u auto i pratiće me
dok ja čistim put ispred nas.
Gde idemo?
Tržni centar je i sklonište u vanrednim situacijama.
Ako je prazan, onda ćemo da odemo u policijsku stanicu.
A, šta ako ni njih nema?
Nastavićemo da vozimo dok ne budemo videli svetla ili ljude,
očišćen put, negde gde je bezbedno za decu.
A onda ćemo dovesti pomoć ovde.
Za Bet i Hjuija.
Ne mislite valjda da idete sami po taj čistač?
Pa, pastir mora da zaštiti svoje stado.
Ne mogu da verujem da te je strah da sam dođeš ovde gore.
Nisam ja kriv, teta Doroti je začepila kenjaru.
Stivi. - Da?
Misliš li da su uzeli Hjuija zato što je nekada farbao mačke?
Ne znam, Džordan.
Misliš li da je mrtav? - Ne znam.
Džordan.
Bet? Bet, jesi li gore?
Stivi? Džordan?
Šta radite?
Gde si bila? Svi su odlepili.
Popnite se gore i pokazaću vam.
Čekala sam vas.
Požurite.
Jesi li rekla Maksu? - Ne. Nisam još.
Džordan?
Stivi!
Gde su?! Gde su otišle?!
Bile su do sada ovde. Mislim da su otišle do kupatila.
I ti si ih pustila da odu?! - Bilo je i drugih opcija?
Džordan! Stivi!
Linda. - Džordan!
Slušajte.
Šta je to?
Hauarde, ostani ovde.
Bako?
Mislim da sam ja krivac za sve.
Teča Hauarde?
Rozi. Dođi, devojko.
Beskorisno govance.
U redu, čekajte ovde.
Džordan?
Stivi?
Džordan? - Stivi?
Ljudi...
Šta je ovo, dođavola?
Prokletstvo.
U redu je, imam te.
Bićeš dobro.
Ma, daj.
Bože!
Pucaj, Tome! Pucaj!
Za ime boga, pucaj!
Linda!
Trebali smo da odemo kod moje braće.
Gde je to otišlo? - Ne znam.
Bože!
Medved! - Šta?!
Medved!
Zajebavaš me!
Srećan Božić, drkadžije.
Dobra devojka.
Stivi? Stivi?
Vrati mi moju decu, seronjo!
Džordan!
Stivi. Stižem, dušo.
Stivi, dušo.
U redu je, mama je ovde. Mama je ovde. Dobro je.
Mama, imaju Džordan.
Mene je sledeću htelo da pojede.
Hvala, dušo. Jesi li dobro?
Jesam. - Jesi li dobro?
Šta?
Mama!
Maks!
Makse, jesi li dobro? - Jesam.
Šta se to dogodilo gore? - Imaju Džordan.
Ko?
Mama?
Mislim da paniči, da želi da izađe napolje.
Pa, sve smo zabarikadirali.
Hauarde, to je Džordan.
Moramo da odemo gore. Da odemo gore i da je izbavimo.
Linda, sa čime se suočavamo? Šta si videla gore?
Ne želiš da znaš, dušo.
Dušo, upravo me je prebila gomila Božićnih kolačića,
zato mi veruj kada kažem da mogu da podnesem to.
Ne, ne, Makse, šta to radiš?
Uhvati ih, devojko.
Uhvati ih, Rozi.
Rozi?
Za ime boga, Hauarde, pucaj!
Skidajte ga sa mene! - Tata, ne!
Kučko!
Skidaj se sa mene!
Tata!
Bako.
Teta Doroti, dokrajči ga.
Sa zadovoljstvom.
Patuljci.
Sranje.
Hauarde, gde je Krisi?! - Ne znam!
Gde je beba?!
Dušo, gde ti je sestra?
Ne!
Ne! Hauarde!
Hauarde, beba!
Vidimo se u paklu.
Uvrnute govnjarske bajke! - Ne, Hauarde!
Odlično.
Jesi li dobro? Jesi li dobro?
Makse, uzmi municiju.
Gde su otišli? - Više me brine kada će se vratiti.
Moramo da se pripremimo za plan. - Za šta, Tome?
Za čistač. To nam je jedina šansa.
Posle toga idemo za njima.
Šta se dešava?
Sara, šta se dešava?!
Mama, hajde. Idemo.
Bićeš dobro.
Mama, moramo da krenemo! Odmah!
To je on.
Idemo.
Makse, dođi, dođi.
Hajde.
Brže. - Stavi rukavice. Stavi kapuljaču.
Spremni?
Držite se jedno za drugo.
Bako!
Budi dobar.
Bako! Bako!
Bako, nemoj!
Bako!
Mama! Mama, otvori vrata!
Mama!
Mama, otvori vrata odmah!
Prozor.
Tata! Ona želi da se suoči sa njim!
Pokušava da pomogne.
Krenimo. Krenimo! Idemo!
Nastavite da se krećete!
Idite iza mene!
Nastavite da se krećete!
Hajde, druže.
Hajde.
Morate da odete. Morate da odete.
Želim da odete. - Ne.
Svi morate da odete. Da li razumete?
Nastavi da voziš. Razumeš?
Volim te. Volim te, druže.
Idite, odmah! Idite!
Idite!
Hajde!
Hajde.
Nastavite. Nastavite. Svi unutra. Ulazite.
Želim da ostaneš unutra,
želim da ne mrdaš odavde. Ostani ovde. Ne mrdaj.
Jesi razumeo? - Mama, molim te!
Sara!
Dušo, idi sa teta Sarom!
Mama! - U redu je, idemo!
Sara!
Ostanite ovde. Vraćam se odmah.
Sara!
Mama! Ne!
Volim te. - Mama! Mama!
Mama!
Makse, moramo da idemo.
Makse, moramo da idemo. Makse!
Hajde.
Neće da upali.
Neće da upali! Zašto neće da upali?!
Hajde, Makse! Molim te! - Pokušavam.
Ne znam ni da vozim ovo čudo! Mi imamo hibrid!
Hajde, molim te!
Stivi! Stivi!
Makse! Makse! Ne! Ne!
Stivi!
Poštedeo me je kao opomenu šta će se desiti
kada se nada izgubi,
kada se vera zaboravi,
i kada duh Božića umre.
Upomoć! Upomoć! Upomoć!
Pomozite mi!
Makse!
Pomozi mi!
Drkadžijo!
Povlačim želju!
Povlačim sve!
Vrati mi moju porodicu!
Makse!
Pusti je!
Pomozi mi!
Molim te.
Znam da možeš da ispraviš ovo.
Vrati ih.
Uzmi mene umesto njih.
Šta to radiš? Rekao sam da me uzmeš.
Uzmi me. Šta to radiš? Uzmi me!
Stivi!
Ne! Pusti me!
Ne, molim te!
Žao mi je.
Samo sam želeo da Božić bude kao što je nekada bio.
Ne!
Pas vas nije probudio? Noću voli da laje.
Verujem da voli.
Hvala za palačinke.
Bilo je i vreme da ustaneš, čekali smo te predugo.
Evo i njega. Zdravo, mali.
Mislili smo da su te otele vile šećerleme.
Vi ste živi? - Jedva.
Nisam osetila ovakav mamurluk još od kad je papa umro.
Šta je, druže? Jesi li dobro? - Jesam, samo...
Rekao bih da sam ružno sanjao.
Dosta patetike, otvorimo proklete poklone.
Dobro, dobro. Hajde da to uradimo, Linda.
Hoćeš da mi pomogneš?
U redu.
Srećan Božić, Makse.
Stivi, dušo. - Hvala, mama.
Neko se baš i ne raduje.
Maksi druže.
Šta bi to moglo da bude.
Bože!
To je od mene i devojaka. - Morao sam da ušijem šapu.
Ako pogledate pažljivije, videćete da je odradio dobar posao.
Hvala.
Ovo je super.
Bako, to je divno.
Zašto sada ovo?
To je ništa, samo...
Srećan Božić.
Srećan i tebi Božić, Makse.
Srećan Božić, sine.
Samo sam želeo da Božić bude kao što je nekada bio.
To i jeste porodica, Makse.
Ništa loše se neće desiti na Božić.
Upravo me je prebila gomila Božićnih kolačića,
zato mi veruj kada kažem da mogu da podnesem to.
Oni su razlog zašto nekim ljudima ne treba dozvoliti da dišu.
Misliš li da su uzeli Hjuija zato što je nekada farbao mačke?
Kao što je radio hiljadama godina pre,
Krampus nije došao da nagradi, već da kazni.
Ne da daruje,
već da uzme.