CULOTTES/SUBSTANTIV
1. BYXOR FÖR KVINNOR, OFTAST KNÄLÄNGD, RAKT SKURNA FÖR ATT LIKNA EN KJOL.
BÄRS OFTAST AV KVINNOR I MEDELÅLDERN.
TAYLORSVILLES NYHETSBLAD
Och vi har inget att
Känna skuld över...
LYA
God morgon, Yoyo.
God morgon, Gene. Har det börjat?
De väntar på er, min herre. Bäst att ni byter om.
Okej då.
Vill någon ha en drink innan vi börjar?
Nej, tack.
Jag ska göra mig...
en "självmord".
IS
Bara lite must, vanlig cola,
en gnutta citron-lime spritz,
apelsinläsk, och min hemliga ingrediens...
en skvätt iste med citronsmak.
Jag tycker om det där lilla extra.
Den är perfekt.
Är den redo?
Äntligen, ja.
Efter flera års arbete, har jag utvecklat
genetiskt modifierade myggor och ett sätt att kontrollera dem.
Denna fjärrkontroll aktiverar mottagaren under kossan,
som utlöser en signal som lockar myggorna.
Dessa är inga vanliga kliande myggbett.
Ett stick dödar ett stort djur inom minuter.
Hypotetiskt sagt, om mottagaren placeras, låt oss säga,
i mitten av en... liten stad,
skulle myggorna flyga mot den
och sticka samt döda alla i staden?
Helt hypotetiskt.
Med tanke på att vi har tusentals myggor,
så kunde vi döda tusentals människor men det vill vi inte göra, eller hur?
Vi kommer att använda dessa för att döda djur med rabies, eller hur?
I Sydafrika?
Du sade att det fanns ett problem med flockar av rabiessmittade djur?
Vänta!
Ni kommer inte att komma undan med detta! Mitt hus är fullt av bevis!
Yoyo.
Adjö, dr Bradley.
Nu kan ingen stoppa mig.
Ingen.
Varje gång jag tittar på filmer som utspelar sig på 1800-talet,
kan jag inte sluta tänka på,
om alla... Jösses, jag vill inte vara oartig...
- Luktade illa? - Ja.
Ja. Jag tänker på det hela tiden.
- De hade ingen deodorant! - Nej.
Inga toaletter, de borstade inte tänderna!
- De hade gula tänder. - Ja.
Gula tänder var det normala.
- Det var normen. - Normal färg.
Ja, alla hade det.
Jag drömde att jag hade sex med mannen på Pringles-burken.
- Vilken smak var det? - Vanlig. Jag tycker om allt vanligt.
- Vanliga Pringles är bäst. - Bara vanliga.
- Ja. - Vet du vem jag är kär i?
- Vem då? - Mr Peanut.
- Kära nån. - Det är nåt med honom.
Han är så smart.
- Han hade en monokel. - Och en hög hat.
- Jag älskar män i hög hatt. - Jag också.
Gud, tänk så roligt
att alla tvättbjörnar i världen sover just nu.
Vad?
Lyssna, jag vet inte mer än det jag redan berättat.
En del av det jag säger är jag inte ens säker på.
- Ursäkta. - Hej.
- Arbetar ni här? - Ja.
Vad bra! Eftersom vi är intresserade av soffan ni sitter på.
- Bra. - Okej.
- Okej... - Saken är denna.
Okej.
Den här soffan är en visningsmodell. Den enda som är kvar.
- Jag är ledsen. - Så ledsen.
Den är rätt smutsig.
Kan man få rabatt då det är en visningsmodell?
Ursäkta, men kan ni ursäkta oss ett ögonblick?
Bara en kort stund.
- Star. - Barb, vad ska vi göra?
Detta är vår soffa.
Så mycket har sagts på denna soffa.
Minns du när du sa att du var rädd att du hade ett kolaberoende?
- Det var precis på denna soffa. - Gräddkola.
Gud, tur att det är över.
Och du berättade att min man
hade en affär med Dina Rankusio.
Det var svårt för mig.
Du är en god vän som berättade. Vissa skulle inte.
Inte jag. Jag skulle aldrig ljuga för dig.
- Jag skulle aldrig ljuga för dig. - Star.
Ursäkta mig, damer?
Orsaken till varför vi beter oss lite konstigt
kring denna soffa är för att vi älskar den.
- Det är sant. - Det är sanningen.
Vi sitter på den varje dag.
Det är vår... pratsoffa, förstår ni?
Så ni menar att vi inte ska köpa soffan
eftersom ni vill sitta på den? På jobbet?
- Ja, precis. Du fattar. - Ja. Hon fattar. Exakt.
- Det är precis så. - Tack.
Tack för hjälpen. Ni var av stor hjälp.
- Tack så mycket. - Tack så mycket.
- Det var snällt av dig. - Kära nån.
- Okej, det där var nära. - Det var den soffan.
- Vi måste göra nåt. - Riva ett hål i soffan.
- Ska vi fisa på den? - Ja. Vi fiser.
Kom så fiser vi.
Hej.
Jag kallade in er båda hit idag för att...
Vänta lite, Star, ska du ens arbeta idag?
Jag jobbar alltid när Barb jobbar.
Hon gör samma sak. Oroa dig inte, du betalar inte dubbelt.
Vänta, jag trodde du jobbade idag?
Nej! Jag trodde du jobbade.
- Jösses, så skojigt. - Gud, det var jag.
Det har hänt förr.
Detta är inte första gången.
En av oss står på schemat,
- båda kommer in. - Vi kommer in.
Okej. Hör på. Detta är väldigt svårt för mig.
Men jag måste berätta för er att vi stänger ner affären.
Vad?
Åh, jag tror han menar för renoveringar. Kära nån.
Kommer vi få en jukebox?
Säg att vi kommer att få en jukebox.
Nej, snälla, sluta fråga mig om det.
Affären stängs ner för gott.
Jennifers Möbler, den nationella kedjan,
stängdes ner för sju månader sedan, och ingen brydde sig om att berätta det.
- Så vad betyder det? - Vad betyder det?
Förlåt, jag vet att ni älskar att vara här.
De goda nyheterna är att företaget ger er avgångsvederlag.
Nej. Avgångsvederlag?
- Vi vill inte ha avgångsvederlag. - Nej! Snälla!
Det här jobbet är vårt liv. Vårt syfte.
Var ska vi ordna Tacksägelsedagen?
Ja, ni kan...
Vänta lite, kommer ni hit efter att affären är stängd,
och ordnar era Tacksägelsemiddagar?
- Nej. - Nej.
JENNIFERS MÖBLER
Gud, vad upprörd jag är.
Jag kan inte fatta att vi inte jobbar här längre.
Jag sörjer. Jag tror att jag verkligen sörjer.
Jag också, men vet du vad?
Vi hittar ett annat jobb.
Denna småstad är full av ställen som vill anlita kvinnor i fyrtioårsåldern.
Ja! Det är rätt inställning!
- Vi hittar något bättre. - Ja.
Jag menar, vi har båda avlagt studentexamen.
- Du, ja. - Inte jag.
- Jag trodde du hade? - Nej, det har jag inte.
- Vad kan vi göra? - Mina damer!
Hej!
- Mickey. - Mickey.
- Du ser otrolig ut. - Du ser fantastisk ut.
Wow.
Miguel och jag kom precis tillbaka från vår semester.
Min hudläkare kommer inte att vara glad på mig.
Jag lapade åt mig några jättestrålar.
Jösses, det syns. Du strålar.
Du är verkligen brun.
Tjejer, jag kanske packar ihop och flyttar dit.
- Vad? Vart? Var var du? - Vart? Vart åkte du?
Det är liten oas vid Floridas kust.
Det är sådana som vi.
Medelålders som ännu tycker om att gå förbi poolen på festen
klädd i tubtopp och smycken.
- Häftigt. - Jag skojar inte.
Jag fick en själslig dusch.
En själslig dusch? Okej...
Och inte för att jag tittade,
men det finns så många snygga män där.
Vi snackar Tommy Bahama från topp till tå.
- Tommy Bahama. - Tommy Bahama.
Kombinera det med 24-timmarsapotek och du har en rejäl fest.
Bästa veckan i mitt liv. Ni tjejer måste åka.
- Det är inte den bästa... - Oj, ja, nej.
- Vi har inte... - Tid just nu.
Vi kan inte
- åka någonstans. - Vi kan inte riktigt åka.
Jag ger er en broschyr.
- Oj. Tack. - Åh, ja.
- Du behöver inte. - Ja.
Det vore skoj att se hur stället ser ut. Vad hette platsen nu igen?
Vista Del Mar!
- Svärdfiskvyn. - Havsvyn.
Innan vi börjar, vill jag bara tacka Barb och Star...
som har ordnat kvällens pratklubb och för att de har lagat deras berömda...
HEMMET ÄR MIN GLÄDJE
...varmkorvsoppa som vanligt. Igen.
- Varsågoda. - Det är ett enkelt recept.
- Enkelt. - Gail är inte här,
men klockan är prick sex, så det är dags att låsa dörren.
Jag är här.
Du är sen Gail. Hejdå.
Såja, Pratklubben är officiellt i gång.
Jag hade verkligen hoppats på att prata om hästar denna vecka.
Specifikt om min häst, och den underbara tiden vi hade...
Du känner till reglerna, Delores.
Vi pratar endast om ämnen som vi väljer ur pratburken.
Ge mig din soppa.
Dagens ämne är...
jobb.
Jag vill prata om mitt jobb på julaffären.
Jag vet att alla tror att vi inte har fullt upp just nu,
men vi har det... året runt.
- Jag tror på dig. - Tack.
Jag älskar mitt jobb på apoteket.
Jag får leka med tabletterna,
och ibland skakar jag dem i takt till musiken.
Star, vi kan inte berätta för dem vad som hände idag.
Du menar att vi ska ljuga? Det kan vi inte.
Men vi förlorade våra jobb på det hetaste stället i stan.
- Vad ska de tro om oss. - Åh, och jag älskar min uniform.
Den är helvit,
så jag får utmärka mig själv med hjälp av festliga strumpor.
De ser roliga ut.
Dessa har kaffemuggar och kaffebönor på sig.
- Jag önskar att du kunde klä mig. - Jag har inte tid.
Barb och Star? Hur är de med er då?
Jag menar, ni jobbar ju på det hetaste stället i stan!
Kanske sockor vore ett bra ämne.
Åh ja, jag älskar ankelsockor.
Barb, Star, ämnet är jobb.
Berätta om era jobb.
Tja...
- Idag var... - Idag var... det fullt upp.
- Det fullt upp. - Ja.
- Vi hade en...stor leverans. - Stor leverans.
- En stor leverans. - Av möbler.
- Och soffor. - Bord.
- Det fanns en kille. - En kille.
- Han höll på och leverera... - Han var lång.
- Den andra var kortare. - Inte lika lång.
- Vi fyllde i allt pappersarbete. - Inventerade.
Gjorde allting.
- Sedan behövde vi lasta in allt. - Tittade på tygproven.
- Han hade med sig tygprov. - Han hade en skrivplatta.
- Vi lagade lite te. - Sedan stämplade vi ut oss.
- Och sen blev vi befordrade. - Och sen blev vi befordrade.
Vad?
- Oj! - Grattis.
Grattis, tjejer!
- Gå hem, Gail. - Vi är så stolta över er.
Vi borde skåla.
Vad? Det är så jag skålar med min häst.
Barb och jag förlorade våra jobb.
Förlåt. Affären stängdes ner.
Och det vi precis berättade för er om leveransen,
om männen som kom, lastbilarna, nattduksborden,
tygproven, sofforna,
den långa killen och den kortare killen som inte var lika lång?
Det var en lögn!
Åh, jädrar.
Vi vet alla att det bara finns tre viktiga regler i Pratklubben.
Regel nummer ett, inga gympadojor.
Regel nummer två, inga svordomar, förutom f-ordet.
Regel nummer tre, inga lögner.
Ni två är bannlysta från klubben.
- Vad? - Vad?
Damer, ta era handväskor och pocketböcker.
Nej, Debbie, snälla. Finns det inte en missregel eller något?
Snälla, vi gör det inte igen. Klubben är allt vi har kvar.
- Får vi en chans till? - En chans till.
- Snälla. - Det var bara en lögn.
- Ge oss en chans. - Vi visste inte vad vi skulle säga.
Barb, är du arg på mig? Jag är ledsen att jag slängde ur mig det.
Star, nej. Jag kan inte vara arg på dig.
Det är okej. Vi ljög. Vi förtjänade det.
Visste du att de tillverkar denim-culottes?
Det passar vårt väder.
Tror du att nedläggningen av Jennifers Möbler var ett tecken?
Och att vi blev utsparkade ur Pratklubben?
Ett tecken?
Okej, du vet de där dagarna då du ser mig
- bara stirra på mattan? - Ja.
Ibland dagdrömmer jag om ett liv utanför denna stad.
Kanske något försöker säga oss att göra något nytt.
- Kära nån. Ja. - Ja?
Borde vi pröva de där strumporna med tår?
- Ja. - Hur känns de?
Jag har alltid undrat.
Jag undrar vad mina tår kommer att tycka. De har alltid varit tillsammans.
Jag tror de skulle gilla det.
- Tänk om det vore något större? - Som vadå?
Som det här.
- En resa? - Ja.
- Star... - Nej, kolla.
Kolla på de där två. Se hur glada de är.
Föreställ dig att du och jag åker bananbåten.
Studsar omkring med våra armar och ben utsträckta
med vatten och luft från alla håll.
Det är farligt. Saker händer folk under resor.
Tänk om vi går vilse, blir förgiftade eller får utslag?
Om vi hamnar på kåken för de tror vi har droger i våra rumpor?
Om vi faller ut från en bil?
Har du hört talas om resediarré, Star?
Din mage bryr sig inte var du är, den bara släpper ut allting.
Har du aldrig undrat om det verkliga havet
låter som vår bullermaskin.
Det verkliga havet har starka strömmar.
Och människor sveps bort, sjunker och drunknar.
Okej.
Jag vet att saker ändrades för dig efter att Ron dog.
Det gjorde det för mig efter att Carmine drog.
Men vi brukade ha roligt.
Minns du den gången vi åkte på en hemsökt höfärd?
Och vi jagades av en man
med ett pumpahuvud och motorsåg.
Sen hörde vi att han inte var en skådespelare,
han hade rymt från det lokala fängelset.
- Han var en riktig mördare. - Mördare. Han försökte mörda oss.
Minns du självständighetsdagen vi åkte rullskridskor genom stan
i våra paljett-trikåer?
Och mitt tomtebloss tände eld på ditt hår?
Och sedan satte mitt hår eld på ditt hår.
- Vi tände eld på varandras hår. - Vi tände eld på varandras hår.
Barb, det känns som att vi förlorat vår glöd.
Är det inte det som händer när man blir äldre?
Nej. Jag menar, det behöver inte vara så.
Vi kan fortfarande vara de människorna.
Jag menar, se på alla våra berättelser. De är från det förflutna.
Vi har inga berättelser från nuet.
Det känns som att... vi tynar bort.
Jag vill inte tyna bort.
Jag vet att du är rädd att något ska gå fel,
men tänk om det inte gör det?
Tänk om vi åker och har skitkul.
Vi ligger på stranden och njuter av solen
och vi har frukost och muffins och croissanter med olika sorters sylt...
- Vi gör det. - Vad?
Jag kan inte tro jag säger detta.
Låt oss kasta bort försiktigheten som ett par rockstjärnor!
- På riktigt? - Ja.
- Barb. - Star.
Vi far till Vista Del Mar.
Jag tar med mig byxorna som jag köpte på Kaboom.
- Culottes? - Mina shorts med fransar.
- Mandarinfärgade byxor. - Papiljotter.
Inget ska få hända mina papiljotter.
- I varje fall... - Ostpizza.
Jösses, jag ska ta och hämta en med svamp också.
Resecheckar. Som blivit kvar från mitt bröllop.
För duschen. Säkerheten först.
Alltid bra att ta med sig lite konst hemifrån.
- Vi kommer att köpa en massa Floridakex. - Lite rep.
Det behövs till ostpizzan.
Mina papiljotter.
Det här är en toalettborste och en ryggborste.
Kanske är det dags att packa ner papiljotterna.
- Vista Del Mar... - Här kommer vi.
Vad har du på hjärtat?
Jag är bara nervös över att något ska gå snett.
Jag försökte distrahera mig själv genom att träna några möss från labbet.
Allting kommer att gå bra. Jag lovar.
Jag vill att du åker dit tidigare. För att få översikt.
Här är mikrochipset.
Mottagaren kan inte aktiveras utan det.
Var väldigt försiktig med det. Det är ömtåligt.
Ett fack finns för det i bältet.
Yoyo designade det.
Gud, jag älskar den lilla pojken som jag stal.
Och det allra viktigaste...motgiftet.
Du kan bli stucken. Detta gör dig immun mot giftet.
- Jag kommer inte att svika dig, älskling. - Nej...det kommer du inte att göra.
Jag har arbetat på denna plan hela mitt liv.
Och nu är det äntligen dags.
Jag kan inte vänta tills att detta är över.
Efter allt vad de gjorde mot dig, och för att du ska vara glad,
och så att vi kan vara ett officiellt par.
Ja.
Du vill vara tillsammans, eller hur?
Vara ett officiellt par?
Ja, såklart jag vill.
Det är bara svårt för mig att slappna av. Du vet, tills detta är över.
- Du förstår. - Ja.
Så...
sabba det inte.
Strängar, ni spelar fortfarande i otakt.
Resten kan få ost.
Jag var inte förberedd på en sådan start.
Inte jag heller.
Frun, jag ber om ursäkt för att jag skrek så högt.
- Vad? En gratis tidning! - Vad?
Jag måste läsa denna intervju med Don Cheadle.
Åh, jag älskar honom.
Det påminner mig om när jag häromdagen sade till mig själv,
"Jag kan inte komma på en känd skådespelare som heter Trish.”
Du skojar. Det är mitt favoritnamn.
Va? Mitt också! Varför har vi aldrig pratat om detta?
För mig är en kvinna som heter Trish, en kvinna som du kan lita på.
Hon är så samlad. Atletisk, naturlig.
Verkligen naturlig. Och älskar högtiderna.
Trish? På julen? Glöm det. Hon skaffar presenter till alla.
Och Halloween då?
Trish lämnar en stor skål med godis till barnen.
Ja.
- För att hon litar. - För att hon litar.
- Hon går ut med sina tjejvänner. - Country-dansar.
Hon har en naturlig taktkänsla.
Ett av hennes öron har två hål.
- Och det andra... - Bara ett.
En gång när jag sökte ett jobb på Talbots,
- sade jag att mitt namn var Trish. - Vad?
Kommer du ihåg när jag var med i den där smitningsolyckan och den där kvinnan dog.
- Hennes namn var Trish. - Är det sant?
Trish förlorar ett av sina öron i en tornado, men inte sin hörsel.
- Hon är en stormjägare. - Hennes mamma vill inte det.
Deras relation är svår.
Trish ville alltid bli porträttfotograf.
Hon älskar människor. Hon sade alltid,
”En persons ansikte säger mycket om hur de ser ut.”
- Oj, det var vackert. - Ja.
Okej, Trishs favoritnummer?
- Fyra. - Fyra.
Hennes favoritdjur?
- Höna! - Höna!
Trish favoritfilm?
- Nummer 5 lever! - The Ring.
Och sedan sade hon ”Vet du vad, hudcancer?”
”Du kommer inte att döda mig.”
”Eftersom jag kommer att ta mitt eget liv."
Och det gjorde hon.
Hon hoppade från den där klippan nära hennes hus på udden.
Dök rakt ner in i vattnet, träffade varje sten på vägen.
Och nu finns det en vacker själ där ute i havet.
Och vet du vad hon heter?
- Det är Trish. - Det är Trish.
- Trish. - Trish.
Jag är framme.
Gud!
Åh, luften känns annorlunda här.
Herregud, du har rätt.
Det doftar skaldjursrestaurang.
Titta, det är skytteln till vårt hotell!
Herregud.
- Åh, Star. - Åh, Barb.
Låt mig få ta era väskor, mina damer.
Incheckningen är därborta.
Hoppas ni hade en trevlig resa.
Välkomna till Palm Vista
Ett paradis i Florida
Alla era drömmar blir till verklighet här
Varje drink serveras med is
Vi är här för att tillfredsställa varje gäst
Vi älskar pajen i staden
Det är en medelålders Nirvana
På Palm Vista Hotell
Smaka på denna makaronisallad
på ”allt-du-kan-äta”-buffén
Vi hackar er mat med passion
Vi byter era lakan varje dag
Nåja, nästan varje dag
Vart jag än tittar ser jag officiella par
Och snart är det min tur
En man måste göra allt som krävs för att vinna sin älskling
Så jag kommer att döda alla i denna stad.
Spat är så avslappnande
Havet är akvamarin
Jag återhämtar mig från min skilsmässa här
Och poolen har klorin
Så gör er redo för den bästa tiden i era liv
Vi kommer att rocka era jäkla klockor
Är ni redo för er själ-dusch
-Själ-dusch -Själ-dusch
Själ-dusch
På Palm Vista
Palm Vista Palm
Vista
Motell
Stopp.
Sade du, ”Palm Vista Motell”?
Ja.
Sängarna är tempurpedic
Nej, Jerry! Nej. Du är sen igen. Och sången är slut.
Mina damer, förlåt mig,
men detta är Palm Vista Hotell Spa och Salong.
Ni ska tydligen stanna på Palm Vista Motell,
vilket är precis utanför dörrarna,
två fotbollsplan härifrån tvärs över en het parkeringsplats.
Ha en fin dag.
- Snälla! - Snälla! Kan vi stanna?
- Har ni rum? - Vi trivs verkligen här.
Ni kan flörta med mig hur mycket ni vill,
men det kommer inte att ändra mig.
Vi har inga lediga rum.
Vi är fullständigt fullbokade
på grund av helgens skaldjursfestival.
Ha en fin dag.
SKALDJURSFESTIVAL
Åh, jösses.
Det här ser ju fint ut också.
Oj, titta på denna...målning.
Åh, hej. Hejsan.
- Hej. - Hej.
Vi har en bokning under namnen Barb och Star.
Okej, sex nätter?
- Japp. - Japp.
Ja. Vill ni ha handdukar?
- Ja. - Ja, jag tror det.
Behöver ni lakan?
- Antagligen. - Ja, för sängen.
Men inga kuddar, okej?
- Okej. - Okej.
Jösses.
Det här är rofyllt.
Jag tycker om hur fläckarna ser ut som mönster.
Åh, ja.
Men jag är varm.
- Jag också. - Ja.
- Jag är verkligen het. - Ja.
Jag har en idé.
Ska vi åka och kolla in poolen på fina hotellet?
Star.
- Är det ens lagligt? - Ärligt talat så vet jag inte.
Kom.
Jösses.
- Bäst att hämta lite vatten. - Mina ögon...
Jag ser ingenting.
Mickey hade rätt. Alla är så trevliga här!
Jag vet. Star?
- Vad? - Han vinkar till dig.
Jag tror han tycker om dig. Du borde skaffa en älskare på resan.
Barb, män dras inte till mig. Den där killen försöker bara vara snäll.
Och Carmine bevisade det när han lämnade mig för Dina!
Det är inte sant.
Män tycker att jag är äcklig, och jag är okej med det.
Star, jag har sagt det miljontals gånger,
Du kunde vara modell för Chicos, och jag menar det.
Chicos?
- Lägg av. Önsketänkande. - Eller Costco.
Jag snackar om Kirkland-märket.
Kirkland? Herregud.
Herregud.
Jag tror jag ska ta och prova grodlår.
Vad? Kära nån, jag skulle aldrig.
När jag tänker på grodlår tänker jag på Kermit när han cyklar
och hur han använde sina ben. Han behövde dem.
Det gjorde han. Åh, nu fick jag dåligt samvete.
Okej. Jag ska ta och prova sjöko med kalvköttsfyllning.
Jag testar friterade havsörnsungar.
- Åh, gott. - Ursäkta mig, mina damer?
Hej.
Kan ni stiga ut ur poolen, snälla?
- Förlåt. - Förlåt.
- Du hade rätt. - Jag visste det.
- Hon sa att vi skulle hamna på kåken. - Motellet var så varmt.
Stopp! Lyssna, mina damer.
Vi har fått en avbokning Och vi har ett rum tillgängligt.
- Vadå? Här? - Vadå?
Egentligen är det inte en avbokning.
Familjen som var i rummet är försvunnen.
Det var säkert maken.
Det är alltid maken. Han anmälde att de har försvunnit,
och plötsligt så är de uppstoppade i en skorsten.
I varje fall, rummet är ert, om ni vill ha det.
- Ja! - Ja!
Era röster är verkligen gälla.
Herregud.
Vilket rum!
Star, såg du restaurangen?
- Åh, ja. - Jag är så taggad.
Det är nästan middagsdags!
Och dags för en cocktail?
- Star! - Okej. Du kan använda badrummet,
jag tar fram byxor och toppar!
Vad ska vi klä oss i?
- Våra kvällsculottes! - Våra kvällsculottes!
Allt håller på att gå enligt planen, min älskling.
Jag saknar dig också.
Det är en massor med folk här, massor med officiella par.
Saknar du mig?
Tja, du är ju vanligtvis här. Och nu är du inte det.
Och jag vet att du är borta.
Och när du kommer tillbaka, så är du tillbaka.
Är det vad du menar?
- Glöm det. - Åh, Edgar,
det känns som att du är arg.
- Nej, nej. - Hörru, jag måste verkligen rusa.
Yoyo och jag leker kurragömma
och jag har inte sett honom sedan igår kväll.
God kväll, mina damer och herrar,
jag är Richard Cheese.
Vad jag verkligen, verkligen älskar
när jag tittar mig omkring På denna plats
Är samlingen av bröst
Och jag vill ha dem i mitt ansikte
Hej, tuttar
Jag älskar tuttar
Jag älskar rattar
Jag älskar pattar Och chimichangas
Jag älskar meloner och karameller
Och husbilar.
Jag vill ha ett par stora bröst Riktiga meloner
Eftersom jag älskar tuttar
Tack.
Oj, det här är bekväma.
En till whiskey, tack?
- Ert rumsnummer igen, min herre? - Sexhundraelva.
611? Oj, då...Barb.
Kära nån! Han är 611.
Sexhundraelva? Vi är i 124!
- Vi är i rum 124. - Och ni är...
Wow.
Jag är Barb, och detta är Star. Och du är...
Edgar.
- Åh, Edgar. - Fint.
Förlåt, jag har en dålig dag.
- Oj, nej. - Lyckas du inte bajsa?
Det är sånt som händer. Att resa gör dig verkligen förstoppad.
Det är som om det vore fullt med upprullade strumpor i min mage.
Alla står i kö och vill ut, det är som en trafikstockning.
Nej, jobbgrejer.
Kära nån. Vi har också jobbgrejer!
- Vi förlorade precis våra drömjobb. - Ja.
Det har verkligen varit jättejobbigt.
Star, varför muntrar du inte upp honom med en av dina dikter?
Åh, Barb. Lyssna inte på henne.
-Nej, Jag är ringrostig -Kom igen.
- Sluta. - Kom igen.
- Barb? - Förlåt, vad är detta?
Star har en gåva. Du borde visa.
Det är inget, bara en fånig hobby jag har.
Jag tycker om att göra egna kort,
speciellt för medelålders, eftersom vi går igenom saker.
- Var inte blyg, kom igen. - Barb, snälla.
Gör det bara. Hjälp honom.
Okej. Bara en. Jösses.
- Du kommer att älska det. - Okej.
- Jag ska skapa en. - Hon ska skapa en.
- Okej. - Inget planerat.
Hon tänker. Hon förbereder. Vi kan inte tvinga det.
Ibland har livets paraply hål i sig...
och vatten bara strömmar ner för dina axlar och ditt hår.
Okej.
Men oroa dig inte för regnet tar slut.
Men du borde också skaffa ett reservparaply till nästa gång.
Jösses. Var det okej? Jag var så nervös!
Jag vet inte hur hon gör det. Ord bara...
rinner ur henne, som när luft kommer ut ur en...
- Se, jag kan inte göra det. - I varje fall, jag hoppas det hjälpte.
Ja, det gjorde det faktiskt. Tack.
Se?
- Se? - Okej.
Tack så mycket. Jag ska ta en kort paus.
Jag är strax tillbaka, tack.
Okej. Jag är tillbaka. Tack.
- Okej, det är min tur att välja drinken. - Okej.
Okej. George, vilken drink är den med dödskallen och benknotor på?
Kan vi få en sådan?
Den kallas Den Nedgrävda Skatten.
Ingen har någonsin lyckats dricka upp allting.
Men om ni lyckas nå botten, så finns det en riktig skatt.
Är ni säkra på att ni vill göra detta?
- Ja. - Ja.
- Okej. - Jag älskar skatter.
- Ja. - Ja.
Har ni redan druckit upp allt?
- Ja. - Ja.
Bara så du vet, vi hittade aldrig skatten.
Hittade ni kistan med sliskiga vätskan?
- Åh, ja. - Ja.
- Vi slickade upp all sirap. - Allt.
Den är borta.
Hittade ni tre piller i masken?
Jag tog ett piller.
- Jag tog ett. - Ett piller.
Det är er skatt.
Jag tycker om att titta på korgmöbler men inte att sitta på dem.
Hej, det är jag. Såklart så svarade du inte.
Jag börjar bli trött på dessa...
blandade budskapen, så jag har träffat två unga...
Två medelålders damvänner.
Om du inte snart börjar respektera mig,
så avbryter jag uppdraget.
- Hade vi alla... - Ja.
Flera gånger.
Jag fick precis ditt meddelande, min älskling.
Prata inte sådana dumheter om slutförande av uppdraget.
Du vet att det är svårt för mig att visa det,
men jag älskar dig innerligt.
Jag vet att jag red er två som ett par hästar.
Upp och ner för korridoren.
- Det är därför som min rygg är lite öm. - Ja.
Det är därför min rygg...
Den kanske är öm från grejen på bordet
- De var två mot en. - Ja, det är sant.
Saknar dig. Kyss med tunga.
Vi använde verkligen rummet idag och våra kroppar.
Hejdå, tjejer. Tack så mycket för...den trevliga stunden.
- Åh, Edgar. Hejdå. - Hej, kom igen.
- Kom igen. - Hej på dig.
- Ha en fin dag. - Hejdå.
- Hej. - Hejdå.
Åh, toppen.
- Såja... - Okej.
Kära nån, jag måste erkänna, jag känner mig lite lustig.
För att jag smiskade dig på rumpan?
Kanske för att han är den första mannen
jag varit med sedan Carmine lämnade mig.
- Jag vet hur du känner dig. - Ja.
Jag har inte varit med någon sedan Ron.
- Det vet du. - Ja.
Edgar var fin dock.
- Jag menar... - Kära nån.
- Vilken fin man. - Vilken fin man.
- En så fin man.
- Herregud! Shop... - Shoppingen här.
Jag älskar magneten som säger ”Flip Flop Zone” med knäppa bokstäver.
Jag vill se den.
Kolla påsen med texten ”Pookie McNallys Trinket Hut”.
- Den gula. - Ja.
Där köpte jag mitt nya telefonskal.
- Jag älskar den. - Det är som att lyssna på havet.
Jag älskar den.
- Vi har ju inga mobiler. - Ingen fara, jag ska ta hem den
och limma den på vår vanliga telefon.
- Vi hittade den här. - Den ska på bilen.
Vet du vilken som är min favorit?
- Vänskapsarmband? - Vänskapsarmband?
Tänk att de bara kostade tre dollar.
Det är ett minne för livet.
- Den är lite vass dock. - De är vassa.
- Lite vassa. - De skär in i huden.
De nöts efter ett tag.
- Ja. - Star.
En båt med glasbotten?
- Kom så tar vi reda på när den åker. - Snabbt.
- Vi måste skynda oss. Herregud! - Okej.
- Snäckskal! - Vad? Jösses.
Det är en jäkla mussla med roliga plastögon.
Redo att festa?
Din idiot!
Jag kan fixa det.
- Struntprat. - Snälla, låt mig försöka.
Jag sabbar det inte igen. Oroa dig inte.
Jag oroar mig inte.
Om jag behöver någon att räkna med, finns det en annan man jag kan ringa.
Vad? Vilken man?
Låt oss säga att han inte kommer att göra mig besviken gällande spioner.
Nu lyssnar du noggrant på mig.
Du jobbar för mig, förstår du det?
Du är min anställd och inget mer tills detta är klart.
Du får ursäkta mig,
jag måste ringa ett långdistanssamtal.
Nej, vänta. Nej! Vänta. Hallå?
Det bränner, som om mitt blod vore i en panna på spisen
Och den värmer upp mig Till max
Så jag springer, med mina ben Så snabbt jag kan
Till vänster, till höger
Jag är en frustrerad man
Nu böjer jag mina tåspetsar För att sparka upp sanden
För jag kan inte förstå
All denna eld Som härjar inom mig
Måsarna i sanden Kan ni höra min bön
Jag fortsätter att försöka Men jag kommer ingenvart
Huvudet är i en dimma Jag är under hennes förtrollning
Är jag i himmelen Eller är jag i helvetet?
Jag hoppar, gör spagat Från mitt hjärta
Jag går högre och högre Mina ben särar på sig
Nu snurrar jag Som en ballerina-bebis
Som gräver en grop Med kraften från sina fötter
Se på mig när jag klättrar
Jag klättrar upp för ett palmträd Som en katt upp för ett palmträd
Som bestämde sig för att Klättra upp för ett palmträd
Måsen på däcket Kan du höra min bön?
Jag fortsätter att försöka Men kommer ingenvart
Huvudet är i en dimma Jag är under hennes förtrollning
Är jag i himmelen Eller är jag i helvetet?
Ja, ja, ja
Kvinna, jag älskar dig.
Måsarna i en grupp Kan ni höra min bön?
Jag fortsätter att försöka Men jag kommer ingenvart
Huvudet är i en dimma Jag är under hennes förtrollning
Detta kan inte vara himmelen Jag vet
Jag är i helvetet
Jag måste vara ärlig,
jag tror inte jag klarar en natt till som igår.
Inte jag heller. Kära nån.
Även om Edgar var så fin.
Vem?
Hette han Edgar? Vad hette den där mannen?
Åh, jag vet inte.
- Åh, ja såklart. Edgar. - Ja.
Från igår natt.
Jag tänkte inte längre på honom. Jag hade helt glömt honom.
Jag med. Jag borde glömma honom.
Jag tror jag bara stannar inne ikväll.
Sitta på terrassen och övar på min kalligrafi.
Kanske skriver en dikt.
Och äter ett par vetekex och tar det lugnt.
Det är en bra idé. Och jag ska ta ett bad.
- Åh, jag ska inte störa dig. - Och jag ska inte störa dig.
- Okej. - Jag ska hämta mina saker.
Åh, här är min penna.
Okej, jag är i badkaret nu.
”Kära Edgar, jag hoppas du kommer ihåg mig.”
”Jag är den äckliga kvinnan från igår natt.”
”Kära nån.”
”Barb säger att jag inte borde beskriva mig på det sättet.”
”Du borde veta att jag har blivit sårad i mitt tidigare liv.”
”Jag är en trasig kvinna.”
”Det är länge sedan jag skrev om mina känslor,
men, jösses, du tände en eld inom mig
Och jag är full av passion just nu.”
”Okej, Var skall jag börja?”
”Jag föddes på ett sjukhus...”
HUR MAN VET ATT PERSONEN DU ÄLSKAR ÄLSKAR DIG
ÄVEN OM DE INTE VERKAR GÖRA DET FÖR DET MESTA
Åh, jag förstår.
- Hej? - Edgar Paget?
- Vem är det? - Bry dig inte om det.
Vad?
I syftet av vår relation, kommer jag att förbli anonym.
Jag är en kollega till du-vet-vem.
Hej.
Jag har förstått att du har förlorat mikrochipset.
Du är i en liten knipa.
Lyckligtvis, så är jag mannen som kan ersätta den.
Fråga mig inte hur. Det är hemligt.
- Okej. - Jag hör av mig.
Vänta på mitt samtal från detta hemliga nummer.
Jag ringer dig med ett hemligt nummer i nuläget.
I själva verket så dök ditt nummer upp på min telefon.
- Ursäkta. Vad? - Ditt nummer dök upp på min telefon.
Jäklar! Titta inte på den igen.
- Inte? - Ring inte på det numret.
Jag är väldigt hemlig av mig.
- Och ge inte numret till någon. - Som vem då?
Lyssna, när numret dyker upp,
råkar det stå Darlie Bunkle?
Nej. Är det ditt namn?
Jäklar!
Vad var det för något?
Berätta inte att det är jag på telefonen. Darlie Bunkle.
- Stor bokstav D-A... - Hör du, jag måste dra.
Nej, jag måste dra.
Skit också.
Hej.
Jag har tänkt på dig ända sedan den där morgonen.
- Får jag komma in? - Nej. Vänta. Förlåt.
Jag har jobbgrejer överallt. Det är en stor röra.
Det är okej. Jag har bara några minuter i varje fall.
- Star tror att jag är i badkaret. - Nej. Vänta.
Inte här. Vi kan inte göra det här.
Ska vi gå på en promenad?
- Edgar. - Vad?
- Okej. - Okej.
Det finns säkert mycket som du vill veta om mig.
Min man hette Ron Quicksilver.
Han var en rodeostjärna.
Han var så manlig, det gick rykten om att han hade en kemisk obalans.
Han var mitt livs stora kärlek.
Jag är tacksam för att han fick en snabb död.
Han blev ihjältrampad.
- Åh, nej, Av en tjur? - Nej.
Det var ett gäng kunder på Stereo Hut under Black Friday.
De sålde 50 tums platt-TV för 199 dollar.
Jag fick tag på en.
Jag insåg att ens värsta farhågor kan bli sanna.
Och jag tror kanske att när Ron dog, så slutade jag också leva.
Jag menar, jag slutade inte helt att leva. Jag är inte död. Jag är inget spöke.
Men efter den där vilda natten med dig så förändrades något i mig, vet du?
Något håller på att ändra sig. Jag...
Jag vill se på livet som en nyfödd, för första gången igen.
Jösses, jag vill vara en bebis igen. Jag var så smidig då.
Star var en bebis på Halloween en gång.
Hon var endast klädd i en blöja. Hon vann bästa utklädnad.
Kära nån. Star tror att jag är i badkaret.
Jag ljög för henne och jag har aldrig gjort det förut.
Gud, jag är en dålig vän. Jag slösade en massa vatten.
Edgar, förlåt.
Detta kan inte ske.
Vi är inte menade för varandra.
Du frigjorde mig, och det var allt.
Tack, Edgar!
Varsågod?
Allting är möjligt!
Åh, se på henne. Hon sover.
Star!
Okej. Du är säkert trött efter allt skrivande.
I varje fall, söta drömmar. Godnatt, Star.
Jag är så tacksam för dig! Jäklar, vilken god vän du är.
Det är allt. Godnatt, Star!
Hej.
Jag började skriva ett brev till dig men,
jag tänkte så mycket på dig.
Min hjärna blev så rastlös.
Jag ville bara komma över och...
prata med dig inne på rummet där dina lakan är.
Han hette Carmine Testaviglio.
Jag borde ha vetat att han hade en affär med Dina.
Jag hade ingen chans.
Carmine hade en fotfetisch, och Dina har stora tår.
Mina tår slutade växa när jag var tre månader gammal.
Det är som små riskorn. Jag skojar inte.
- Åh, Gud, titta inte. - Jag tittade inte.
När någon lämnar dig så tänker du,
”Jösses, det måste vara något fel på mig.”
Så jag antog att jag är äcklig.
Men natten med dig var det första gången sedan Carmine jag inte kände mig äcklig.
Jag menar, du såg mina veck och hål och du sprang inte iväg.
Jag har börjat inse att att kanske
meningslösa romanser är rätt väg att gå.
Ingen blir sårad. Inga krav.
Du borde inte behöva tvinga någon att älska dig.
Det är allt. Jag vet inte.
Jag förstår vad du menar.
Gör du det?
Dessutom så lägger du all din tillit på någon och plötsligt,
visar de sig vara någon annan.
Jag hörde en gång en berättelse om en kvinna
Som gifte sig med en läkare, som visade sig vara Bruce Springsteen.
Jag antar att han ville vara en vanlig person
för ett litet tag eller något.
Jag kommer ihåg en Halloween, Barb klädde sig ut till Bruce Springsteen.
Herregud. Barb.
Vad håller jag på med? Hon tror jag sover.
Jag ljög för henne och jag tror att hon kanske har känslor för dig.
- Åh, nej. Jag tror inte att hon... - Jag har varit en usel vän.
Och jag förstörde kudden.
Åh, Edgar, jag borde gå.
Det betyder att vi inte har så mycket tid.
Jag behöver få dig in i mig.
Kom så älskar vi mot de där hårda trätrapporna.
Edgar. Tack för att du lät mig prata om detta
och att du lät mig rida dig.
Nu förstår jag meningslöst sex.
Det känns fysiskt bra och det är allt.
Star, det var...
Det var fantastiskt.
Jag menar, det var verkligen annorlunda.
- Studsade jag för mycket? - Nej.
Åh, bra.
Det var så härligt.
Jag måste verkligen gå tillbaka.
Barb kan aldrig få veta om detta. Jösses, jag måste gå.
- Kom så kör vi en gång till. - Åh, Japp. Snälla.
Vad håller du på med?
Åh, jag bara leker med lampan.
Jag hade uppstötningar.
Och jag försökte väcka dig, men jag såg du lagt en kudde på sängen.
Var det ett roligt skämt? Jag skrattade, men sedan undrade jag.
Åh, jag ville inte bara väcka dig.
Jag visste inte hur länge jag skulle vara...ute.
Åh, gudskelov.
Jag tänkte att kanske du gick ner till havet och sveptes bort.
Vart gick du?
Jag gick ut för att rensa mitt huvud.
För att få lite av det där salta havsbrisen i mina lungor.
- Okej. - Och jag gick ut på en promenad med...
en sköldpadda.
En sköldpadda?
Jag ville bara vara säker att han var trygg så jag såg till att han kom hem.
Gick du till en sköldpaddas hem?
Jag gick till en sköldpaddas hem.
Var bor de nånstans?
Åh, därborta vid buskarna. Hur var ditt bad?
- Det var bra. Bra badkar. - Bra.
Jag var där inne hela tiden.
Kul för dig.
Jag var verkligen avslappnad, och vattnet var varmt.
Och jag...
såg en sköldpadda.
I badkaret?
Japp. En bebis.
Han bara flöt upp från avloppet, och simmade runt och stänkte på mig.
Och jag försökte kela med honom, men han blev rädd.
Eftersom du är större.
Så mycket större än honom. Han gick tillbaka ner igen.
I varje fall, därför kan du inte se honom just nu.
Häftigt.
Vi borde säkert lägga oss.
Ja. Kom så sover vi. Jag är trött.
I varje fall, jag är så glad att vara här med dig.
Jag är så glad att jag är här med dig.
- God natt. - God natt, Star.
Yoyo.
Jag älskar den. Jag är så glad att jag byggde hobbyrummet till dig.
Kom så går vi igenom planen en sista gång.
Är du redo?
Varför betyder denna plan så mycket för dig?
Åh, Yoyo.
Hämta min stol.
Var skall jag börja?
Jag föddes i Taylorsville.
Jag föddes också med en hudåkomma som läkarna kallade för
pigmentatia-degenera-hysterica- whiteskinika.
Är det allvarligt?
Det är allvarligt. Du måste ta hand om dig själv.
Du måste hålla dig undan från solljus.
Jag var för evigt allergisk mot solen.
När jag var sju år gammal,
fick min pappa ett jobb som skulle förändra våra liv.
Vi flyttade till en liten stad i Florida vid namn...
VÄLKOMMEN TILL VISTA DEL MAR HEM FÖR SKALDJURSFESTIVALEN
...Vista Del Mar.
På min nya skola gjorde alla narr av mig
på grund av hur jag såg ut.
De kallade mig för namn som...
- blekfis... - Blekfis.
- ...vita djävulen... - Vita djävulen.
- ...och rövhål. - Rövhål.
Jag fick äntligen en vän
Hon hette Maria Margolis.
Hon stannade inomhus med mig.
Vi läste och skapade uppfinningar,
lagade mat från hennes kultur.
En dag när vi var på väg till hennes hem,
genom Vista Del Mars sumpmarker,
hoppade en alligator ut ur vattnet och åt upp Maria rakt framför mig.
Verkligen glufsade i sig henne.
Herregud.
Hon var min sista vän.
Några år senare, övertygade min pappa mig att
gå på Vista Del Mars årliga skaldjursfestival.
Jag kommer ihåg hur jag tittade mot scenen på de fyra unga, vackra flickorna.
En av dem skulle krönas till den nya Räkdrottningen.
Och plötsligt...
knuffades jag av ett gäng populära flickor från min skola upp på scenen...
de rev av min hatt, bytte ut den mot en fejkad krona.
- Nej. - Pappa försökte ta sig fram till scenen,
men han lyckades inte innan den gamla borgmästaren misstog mig
för den riktiga Räkdrottningen och fortsatte med traditionen.
Han knuffade mig in i människokanonen.
SMÅBARNSHASTIGHET
Sedan vred en av flickorna upp hastigheten till max.
SÄKER DÖD
Jag blev utskjuten på havet.
När jag flög igenom luften,
så rev vinden av alla mina kläder.
Och jag landade i vattnet...
i en pool...
på en Disney-kryssningsfärja.
Där var jag, en driftkucku.
Guppande i vattnet som en färsk mozzarellaboll.
På grund av alla skuldkänslor och stress,
drabbades min stackars pappa av en hjärtattack.
Och min mamma övergav mig för att omskapa sig själv i Palm Springs.
Och efter allt detta, så visste jag att en dag,
skulle jag få min hämnd på den lilla staden.
Och alla som väljer att bo där.
Den fruktansvärda staden som förstörde mitt liv
och kostade mig allt.
Jag tycker dina känslor är validerade och detta är det enda svaret.
Tack, Yoyo.
Men vi måste få ett nytt mikrochips till Edgar.
Vi börjar få ont om tid.
Åh, oroa dig inte för det.
Plan B är redan i igång.
Tuttar på semester
Tuttar på eftermiddagen
Tuttar vid hotellets buffé
Som studsar omkring i rummet
Tuttar
- Här, varsågoda. - Tack.
Det är jag. Vi pratade i telefonen.
Darlie Bunkle?
Attans! Jag glömde att du visste mitt namn.
Ja, det är jag, Darlie Bunkle. 205 Pagoda Drive.
Är det din adress?
Jäklar! Det var hemligt.
Vet du när mikrochipset kommer att vara färdigt?
- Det är färdigt. Jag har en plan. - Bra.
En papperslapp kommer att lämnas under din dörr
där det kommer att stå tid och plats för avlämningen.
Det kommer att vara linjerat anteckningspapper med rivna kanter.
Bokstäverna kommer att vara små, eftersom meddelandet är hemligt.
Varför berättar du inte nu
istället för att du måste komma tillbaka hit senare?
Lyssna, Edgar, jag har funderat på din idé.
Den när jag berättar för dig var vi ska ses.
Istället för att jag åker med en papperslapp till vart du än är.
- Ja. - Det är en bra idé.
Jag träffar dig utanför ditt hotellrum exakt vid solnedgången.
Nästa gång vi ses kommer jag att bära en stor
lila Fedora hatt i Zorro stil och resten vet jag inte ännu.
Men jag älskar färger, allihopa.
Okej. Det är du som är experten.
Tack. Det är jag.
Jag kommer att smyga ut obemärkt, för att visa dig hur man gör det.
Jäklar!
Barb, titta. En bananbåt.
Jag kan inte bärga mig tills vi åker.
- Ja. - Damer, jag har sagt detta flera gånger,
men det är verkligen svårt att rita era ansikten när ni talar.
- Förlåt. Det var allt. - Förlåt. Jag ber om ursäkt.
Förlåt. Vad ritar hon?
- Jag vet inte. - Du gjorde det.
- Rör dig ej. - Är en karikatyr.
Jag är så ivrig. Jag hoppas hon ger mig stora tänder.
- Älskar stora tänder. - Hon älskar det.
Bra att veta.
Jag tycker om hur allt är mer betonat i karikatyrer.
Du är välkommen att göra mina tänder så stora du vill.
Jättestora. Det kan bara vara två ögon
och en massa tänder, det vore...
Barb...
Jösses! Plötsligt känner jag att jag inte inte mår så bra.
Oj, nej. Är du okej?
Jag vet inte. Nej. Jag tror jag är förkyld.
Jag tror jag måste gå och lägga mig i rummet eller något.
Åh, Star. Vill du att jag följer med dig?
Nej. Jag vill inte förstöra din dag. Du kunde gå och snorkla?
Snorkla? I havet med alla strömmar?
Nej, det kan jag inte.
Vi skulle ju göra dessa saker tillsammans.
Jag kan vänta tills du mår bättre.
Det tar säkert ett par timmar. Jag känner mig svag.
Men vi ses sen.
- Okej. Jag är färdig. - Star.
Här, varsågod. Njut.
Jag kan se hur allt pratande var problematiskt.
Det var det som era ansikten höll på med.
Vill du komma med?
Åh, nej. Nej, tack.
INKOMMANDE SAMTAL MIN ÄLSKLING
Det är ett strömdrag, allesammans!
Herregud. Vågor.
SANDKONST
Okej.
Åh, nej.
Hur mår du? Låt mig kolla.
Japp. Du har feber. Femtioåtta grader.
Det är bäst att du vilar.
Se på dig. Det ser ut som att du börjar bli solbränd.
Det finns ett takfönster i centret.
Jag har varit där.
- Jag borde... - Jag vill inte smitta dig.
Jag ska låta dig vila.
- Smittsam. Jag är så sjuk. - Ja.
Jag kollar till dig lite senare.
Detta är livet!
HUR MAN ÖVERTYGAR ATT MAN ÄLSKAR DEM NÄR MAN INTE GÖR DET,
FÖR ATT FÅ DEM ATT GÖRA SOM MAN VILL
Dessa anlände precis.
Det ser ut som att Edgar håller på och distraherar sig själv.
Hon är vacker.
Vill du att jag ska ta hand om dem?
Nej, Yoyo. Jag tar hand om det.
Åh, min...
- Här! - Jösses.
Ta min valkiga hand.
Den är väldigt valkig. Oj! Det känns som havstulpaner.
Åh, ja. Jag föll på min armbåge. Det är okej. Det blir bra.
Vad gör en så vacker kvinna ensam här...
ute på vischan?
Jag håller på att byta till mina vanliga kläder.
Jag ber om ursäkt. Jag trodde ingen var här.
Ge mig din arm.
- Vadå? - Din arm.
Tack.
Vad menar du med "vanliga kläder"?
Det är en lång berättelse. Jag är på semester och min vän är sjuk,
och jag låtsas som om jag inte gör något,
men jag har gjort allt.
Jag har dåligt samvete.
Men jag måste medge, jag har aldrig känt mig mera levande.
Är jag en dålig vän?
Du kan bara vara en vän om du är vän med dig själv först.
Det är där du hittar din sanning.
Om jag inte vet vad min sanning är?
Tänk om du gör det?
Du håller på att hitta ditt mod, din röst.
- Du håller på att bli befriad. - Är jag?
Det är dags att bestiga vinden och rida på den
med kraften av en flodhäst.
Okej.
- Du håller på att höja dig. - Herregud.
Sanningen är att du är en Fenix.
Dumbledores fågel.
- Vem? - Dumbledore.
Jag måste gå nu... för att avsluta min träskpromenad.
Kom ihåg, din glöd är vid horisonten.
Min glöd? Hur visste du det?
Det är vad jag gör.
Vänta. Min herre, vad heter ni?
Namnet är Tommy.
Tommy Bahama.
Vad fa...
Prosit.
Tack.
Edgar, vad ska vi göra när denna semester tar slut?
Låt oss inte tala om framtiden.
Jag vill bara spendera varje stund vi har
med att upptäcka olika nivåer av hur speciell du är.
Åh, du är så fantastisk.
Mitt hjärta är fullt av olika känslor.
Det är så otroligt och fantastiskt.
Jag känner likadant.
Du har gett mig en massa njutning på sistone.
I den förra positionen, kom din kuk väldigt djupt in.
Jag tror din kuk gick hela vägen upp och...
rörde mitt hjärta.
Så, vad ska vi göra nu?
Jag menar, vill du bara ha meningslösa romanser eller något mera...
officiellt?
Vad?
Åh, Star!
Åh, jag måste gå. Jag har ett arbetsmöte.
Åh, arbetsmöte.
Åh, nej. Jag önskar jag kunde berätta mer om mitt jobb men...
Nej. Lägg av.
Vad mera finns det att veta?
Du är en musselinspektör, och du är i stan för viktigt arbete.
Okej.
Jösses, han doftar så gott.
Är detta rätt?
Och Barb då?
Jag är i stor knipa, lilla krabba.
Vad ska jag göra?
Följ ditt hjärta. Kärlek är sällsynt.
Äkta vänner ger förlåtelse.
Nu mår jag bättre.
- Jag... - Till en viss grad.
Det beror på vad du gör och hur länge din lögn håller på.
Om du verkligen bedrar henne, kommer hon aldrig mer prata med dig.
Tack för det.
Attans! Jag måste nog dra.
Mitt namn är Morgan.
Morgan Freemond, med ett D.
Okej. Kanske vi ses.
Det kommer vi inte att göra.
Jag kommer att gå till havs inatt och jag kommer aldrig att återvända.
Åh, jag har levt ett fullt liv.
Badat i solen. Sovit på sanden.
Jag satt i fängelse. Körde till och med omring en äldre dam,
och lärde henne om tolerans och äkta vänskap.
Men det var länge sedan. Denna gamla krabba är det enda som är kvar.
Farväl... till mig.
TITTA NER
NERÅT
MIKROCHIPSET ÄR INUTI
Kan inte ses ikväll. Jag ordnar en loppis.
Och det går bättre än förväntat.
Så mikrochipset är inuti. Håll det hemligt.
Darlie Bunkle. Ålder, 41. Vikt, 81 kg. Jäklar!
Kära nån. Jag älskar detta ställe.
Jag älskar denna bar. Jag älskar maten.
Jag älskar hur Richards musik muntrar upp mig.
Flera av mina vänner Från high school
Har nyligen gått bort
Seth, Gabe, Grant Alla är döda...
Den var lite dyster, men annars älskar jag att vara här.
Vi älskar att ha dig här.
Så snällt.
Hej, Barb.
- Jeff. - Redo för bananbåten?
- Åh, ja. - Toppen.
- Kära nån! Jag hade helt glömt det. - Sätt på den här.
Är det okej om jag har på mig culottes? Jag hade glömt.
- Ja. - Toppen.
Jag bara hjälper dig att göra dig redo inför ett rejält tutt-fladdrande.
Jeff, på riktigt?
Det är vad som händer.
Din hud dallrar, dina tuttar börjar fladdra.
- Du kommer att älska det. Efter dig. - Åh, okej.
JEFFS BANANBÅTAR
Åh, jag är så förväntansfull.
Jag menar, jag har lite dåligt samvete.
Jag skulle göra detta tillsammans med Star.
Vet du vad.
Jag skall vänta tills hon mår bättre,
för detta är den enda saken
som vi verkligen, verkligen, verkligen ville göra tillsammans.
Star?
Det är hett.
SNÄLLA STÖR INTE
Star, jag...
jag tycker verkligen om dig.
Herregud! Ja, jag vill.
Vad?
Inget. Glöm det. Jag trodde du höll...det var det inte.
Det var inte det. Det är okej. Strunt i det.
Mitt huvud är bara lite...
Det är min mobil. Ja.
De ringer från jobbet. Jag borde säkert svara.
Okej.
Ses snart igen?
- Okej. - Star.
Ja?
Jag har aldrig varit så lycklig.
Verkligen?
- Musikalisk. - Vad?
Jag kommer att vara...
Jag fattar det inte.
Jag kommer att vara...ja.
Okej.
Star.
Jag vet inte hur mycket tydligare jag kan vara.
Jag har ändrat mig.
Jag ser att du har utnyttjat mig.
Edgar, var inte löjlig. Vi är nästan vid mållinjen.
Du och jag kan vara... officiella.
Försök inte.
Jag har listat ut alltihopa. Du låtsades att älska mig.
Du lovade en massa saker så att jag skulle åka ner hit
och placera mottagaren på scenen,
i mitten av skaldjursfestivalen,
som kommer att locka tusentals dödliga myggor,
som kommer att döda tusentals människor.
Ursäkta mig.
Köpte du det där halsbandet nere vid strandpromenaden?
Ja. Jag köpte det från Baleafy Ornate.
Ursäkta. Vad sade du?
- Baleafy Ornate. - Vad?
Inte för att du bryr dig, men jag har träffat någon.
Och till skillnad från dig, vet jag nu hur riktig kärlek känns,
och det är inte så som du har behandlat mig.
- Det känns fantastiskt och speciellt. - Åh, Edgar,
jag verkligen hatar att jag måste berätta detta för dig.
Din flickvän och hennes lilla partner,
de med fluffigt hår och culottes.
- Hur vet du om dem? - De är spioner, Edgar.
Det är inte vad de säger att de är och de har lurat dig hela tiden.
- Du ljuger. - Jag önskar att jag gjorde det.
Lyckligtvis så har jag några källor på insidan av deras byrå.
Vilken byrå? Vem jobbar de för?
För H... P... V.
- Låter bekant. - Kolla din epost.
Vi fick tag på några bilder som de hade skickat till högkvarten.
Jag tror du kommer att tycka att några av dem är rätt så intressanta.
De ser väldigt roligt ut.
- Star, nej. - Åh, jag förstår, Edgar,
det måste göra ont att hon ljög fom att hon älskade dig.
Och jag klandrar dig inte
för att du sprang in i famnen på en annan kvinna.
Jag stöttade dig inte, och jag är så ledsen för det.
Vi kan åka väg efter allt detta,
hitta ett litet ställe i Portugal där vi kan vara officiella.
Jag köpte halsbandet på Baleafy Ornate.
- Jag hör inte. Vad säger du? - Baleafy Ornate.
Den heter Baleafy Ornate!
De säljer allt med lagerblad!
Det är en ordlek. Herregud, frun!
Okej.
Förlåt att jag skrek. Förlåt.
Skit!
Vadå skit?
Det var Barb, den andra bruden. Hon tjuvlyssnade bakom dörren.
Jäklar, de är bra. Spioner, jag kan inte tro det.
Edgar, lyssna på mig noggrant.
- Edgar? - Jag lyssnar.
Jag ville bara dubbelkolla att du hörde mig ännu.
Ibland är kopplingen här...
I varje fall, jag vill att du hittar och dödar båda två.
Star.
Star!
Åh, du behöver inte låtsas att du är sjuk mer.
Jag vet allt om dina små lögner. Och jag vet allt om dig och Edgar.
Och vet du vad? Han är en dålig man!
Han kommer göra något fruktansvärt!
- Vad? - Han följer någons order.
Jag hörde honom prata med sin chef.
Hans chef från Clamco?
Nej, Star! Han ljög! Han är en mördare!
En mördare?
Men Barb, det du säger låter så fånigt.
Det är inget fånigt med det jag säger.
Edgar lade en mottagare i mitten av festivalen,
som lockar dödliga myggor, som flyger in i publiken,
och sticker alla med sina mördarsvansar!
Varför gör du detta?
- Allt är bara påhitt. - Åh, lägg av.
Du är otrolig.
Du är arg för att Edgar valde mig!
Lägg av. Jag är inte arg för det,
och detta är inget påhitt.
- Jag ringer till polisen. - Okej.
"Jeffs Bananbåtar"?
Jag gjorde inte det.
Medan jag låg här på min dödsbädd?
- Du var inte sjuk. - Du visste ju inte.
- För att du ljög. - Det gjorde du också.
Jag borde ha åkt på bananbåten. Jag önskar att jag hade gjort det.
Jag har hört att det är ett rejält tutt-fladdrande.
911, vad är er nöd?
Strunt i det.
Jag trodde jag såg en inbrottstjuv, men det var en... sköldpadda.
Yoyo, var är du?
Myggorna är nästan framme.
Smaskens.
Och kom ihåg, håll inte ratten för rakt.
Du måste göra massa små rörelser från vänster till höger.
Jag önskar att vi inte tagit med oss repet.
Sluta skruva på er.
Tro mig, detta är bättre. Jag borde döda er.
Vad? Vem vill döda oss? Edgar, vad är det som händer?
- Våra armband är väldigt vassa. - Armbanden gör ont.
- Det är vassa. Jag vet. - Det är vassa, var försiktiga med dem.
Och vi...
Edgar, du ljög för mig!
Ska du säga. Jag vet allt om HPV.
Jag var påväg att berätta det för dig.
Massor av människor har det. Du kanske har det.
Vadå? Sluta försöka förvirra mig.
Star, jag trodde du var annorlunda.
- Edgar! - Låt honom inte lura dig, Star.
Han är en mördare. Berätta för henne.
- Du ljuger om vem du är. - Ni ljuger om vilka ni är.
Vi är dem vi är. Vi är Barb och Star.
Till skillnad från dig, Edgar, din stora lögnare.
Gud, jag visste att detta inte var äkta.
Och att ingen någonsin kunde älska mig igen.
Gud, jag känner mig så sorglig just nu.
- Adjö, mina damer. - Edgar, snälla, vänta.
Oskyldiga människor kommer att dö.
Du kan väl berätta för oss varför.
Varför är du inblandad i en sådan fruktansvärd grej?
Okej då. Jag ska berätta för er.
- Åh, han tog fram en stol. - Det kommer att vara en lång historia.
När jag var sju år gammal, lämnade min pappa min mamma,
mina elva systrar och mig.
Använd ditt armband.
Jag var äldst, så jag behövde försörja oss.
Vi hade inga pengar.
Jag gjorde udda jobb. Jag byggde gräsklipparen åt Honda.
Jag försökte även sälja mitt bajs till jordbrukare och sade att det var gödsel.
Det räckte aldrig till.
En dag, kom en kvinna klädd i mantel
och med en påse över sitt huvud, och lade 50 dollar i min mugg.
Hon började förföra mig, med tiden blev uppdragen mer kriminella.
Jag föll under hennes förtrollning. Jag trodde det var kärlek.
Jag kunde göra vad som helst för henne.
Vi pratade alltid om denna speciella plan.
Hennes livs arbete.
När hon behövde hjälp sade jag ja.
Såklart hade jag mina funderingar...
men hon sade att när allt var över, så kunde vi vara ett officiellt par.
Det var allt jag ville just då. Det är allt jag någonsin velat.
Människor gör galna saker för kärlek.
Ja, men att döda människor... det är lite väl mycket.
Ja, det är mycket människor. Det är lite galet.
Är det? Skulle du inte ha gjort det för Carmine?
Och du för Ron?
Vänta.
Hur känner du till Barbs döda man, Ron Quicksilver?
Hon berättade när hon kom och träffade mig.
Första natten på gångbron precis innan du kom.
Du skulle inte berätta om det.
Adjö, Barb och Star.
Vilka ni än är.
Okej. Vi kan prata om detta. Kom så pratar vi om detta.
Det var länge sedan. Så länge sedan.
Mina damer och herrar, välkomna till...
SKALDJURSFESTIVALEN
fyrtionionde årliga skaldjursfestivalen där musslorna heta
och publiken är på den äldre sidan.
Folk kommer att dö! Vi måste hitta Edgar!
Du har rätt, men även om jag håller med om att stoppa Edgar,
så tänker jag inte sluta vara arg på dig.
Vi enas om att gå.
Men du ska veta att jag känner mig frustrerad och sårad
och verkligen urförbannad.
Jag är urförbannad på dig också. Och jag kopierar dig inte.
- Jag är det. - Okej då.
Hej.
- Hej. - Hej.
Åh, hej.
Njuter ni av er semester?
Nåja...
- Den började bra. - Det skulle vara en kompisresa.
- Vi kom hit och... - Vii kom hit...
Nej, jag...
- första kvällen gick vi ut... - jag gick ut och...
det var då vi träffade Edgar, vilket inte var en så bra idé.
- Edgar och jag började umgås... - jag hyrde en moppe...
- vilket jag inte borde... - såg Tommy Bahama...
- Såg du Tommy Bahama? I varje... - Sen upptäckte...
Det räcker!
Jag har ordnat en sista utflykt till er två.
Det är mer som ett spel egentligen.
Reglerna är att ni får välja hur ni dör.
- Vad? - Vad?
Ni kan antingen hoppa från klippan bakom er,
och träffa varenda vass sten på vägen ner,
och riva sönder er hud vid varje studs,
eller så kan ni stanna här på middag
med... mina nya vänner.
Det finns två stycken väldigt hungriga, heta alligatorer i lådorna.
- Alligatorer? - Alligatorer?
- Åh, snälla. Nej. - Nej.
Så går det när man står i min väg.
Nu kan ni kyssa era medelålders, platta, breda rumpor...
adjö.
- Snälla, vänta! - Kära nån!
Nej.
Tack Star för att du tvingade med mig på resan.
Nu kommer vi att dö precis som jag förutsåg.
Åh, kan du inte sluta klaga för en gång skull.
Du verkar ha haft skitroligt här.
Ja, det har jag verkligen.
När vi kommer till himmelen så bor vi inte tillsammans,
och vi springer inte runt och spelar harpa med glorian och vingar!
Jaså? Jag kommer inte ens att leta efter dig där uppe!
Jag ska hitta molnet som är längst bort från dig.
Och jag ska hitta Betsy Ross!
Och jag ska vara bästis med henne.
Och vi kommer att ignorera dig på alla festerna.
Jag antar att vi dör som ovänner.
Jag tror att du har rätt.
- Våra culottes! - Det är naturliga fallskärmar.
Jag är så hemskt ledsen.
Så ledsen. Att ljuga för dig var det värsta jag någonsin gjort.
- Jag är också ledsen. - Nej. Allt är mitt fel.
Inget av detta skulle hänt, utan min idé,
om att åka på denna resa.
Skojar du? Jag har haft den bästa tiden i mitt liv.
Jag har gjort saker jag aldrig vågat innan.
Jag badade i havet, Star.
- Och jag piercade min blygdläpp. - Vad?
Jag tog ut den. Jag tog genast ut den.
Jag borde inte ha spenderat all tid med Edgar bakom din rygg.
Jag borde ha berättat.
Jag vet att du bara försökte skydda mina känslor.
Och jag är glad att du hittade kärlek.
Det är tråkigt att han visade sig vara en bedragare
- och massmördare. - Ja.
- Herregud. - Edgar.
- Vi måste stoppa honom. - Gå!
Skaldjursfestivalen bara fortsätter!
Fin vy.
Vad gör du här?
Städar upp din röra.
Det verkar som om du inte lyckas fullfölja något dessa dagar.
Som till exempel, att röja undan dina små vänner.
- Jag gjorde det. Jag menar, jag... - Det är okej, Edgar.
Jag tog hand om dem själv.
Vad? Vad gjorde du?
Låt oss bara säga att det finns ett par alligatorer där ute
med magar fulla av... dem.
Var inte så ledsen, Edgar.
De var bara ett par patetiska tanter
som försökte få sin lust tillbaka.
Men de var spioner, eller hur?
Du sade till mig att det var spioner.
Förlåt, jag bara sade det för att få det jag ville.
Ibland gör jag sånt,
men jag ska jobba på det i vårt förhållande, jag lovar.
Visst är det vad du vill ha fortfarande, Edgar?
Att vara officiell?
Och mottagaren är på sin plats?
Den är på scenen.
- Mikrochipset är inuti. - Bra.
Det är dags. Mitt stora ögonblick.
Adjö, Vista Del Mar. Din dumma plats full av dumskallar.
Nej.
Skit.
Såklart, räkor är den populäraste fisken i Amerika.
Låt oss presentera våra finalister.
Star?
- Förlåt. - Ursäkta mig.
Herregud. Var?
Han sade att den är på scenen.
- Star. - Ja?
Kära nån. Där är den.
Star, den piper.
Gå.
- Vi måste lägga den i havet! - Okej!
- Spring! - Vänta.
- Kolla. - Ja?
- Åh, Gud, mera snäckor? - Allt är gjort av jäkla snäckor.
Vad är det för fågel? Den är helt gjord utav snäckor.
- Star! - Han kommer. Spring!
Tjejer, snälla, stanna!
Snälla, vänta! Jag försöker stoppa detta!
Nej! Vi låter dig inte göra detta.
Vi ska kasta den i havet och förstöra den.
Nej. Det förstör den inte.
- Bara... bara ge den till mig. - Nej.
Lyssna, jag är ledsen.
Hon sa att ni var spioner. Det var därför jag band fast er.
Hon har manipulerat mig hela denna tid.
- Varför skall vi tro på dig? - För att...
jag älskar dig, Star.
Jag tycker att du är den vackraste kvinnan jag någonsin mött,
speciellt på insidan.
Edgar, snälla. Inte framför Barb.
Nej. Inte den insidan.
Ditt hjärta.
Lyssna, jag vill att ni tjejer tar en taxi
och åker in mot landet så snabbt ni kan, okej?
Jag kommer att åka med båten och dumpa mottagaren
långt ut i havet, okej?
Ni behöver inte vara oroliga för mig. Jag har motgiftet.
Vad är det som är fel?
Iste med citronsmak?
Hon har försökt döda mig hela denna tid.
- Åh, det var inte trevligt. - Åh, nej.
Det gör ingen skillnad.
Planen är den samma. Jag måste genomföra den.
Det är mitt fel. Jag fixar det.
- Nej, Edgar. Nej, du kan inte. - Star...
Förlåt att du blev inblandad.
- Farväl, Star. - Nej.
Du menar hej... på mig.
Det är jag, era dårar, Darlie Bunkle. Känner ni igen mig nu?
Jag är klädd i utklädnadsglasögon.
Och denna utklädnadsskjorta,
- och de här utkläd... - Spring!
Hej!
Hej. Kan vi snälla få låna er vattenskoter?
Det är verkligen viktigt.
Förklara inte. Jag behöver inte veta mer.
- Ta den. Vi litar på er. Kom. - Jag kör. Hoppa på.
Okej.
Den piper snabbare.
MOTTAGAREN INOM RÄCKVIDD SIGNAL MOTTAGEN
Okej. Dags att ta sig upp till ytan.
Vi ber om ursäkt, detta nummer är inte längre i bruk.
Mina damer och herrar...
vem kommer att bli årets
Räkdrottning på Skaldjursfestivalen?
Myggorna blir frisläppta.
Vad är det som händer?
Vi kommer verkligen att dö denna gång!
Okej. Min tur.
Min favoritansiktsuttryck är detta.
Gud, vi är påväg att träffa dig nu!
- Öppna portarna! - Pärlportarna!
Se till att det är pärlportarna!
Och vinnaren är...
Sydney Hobart!
Hon är Räkdrottningen
Är hon en dröm Eller är hon verklig...
SMÅBARNSHASTIGHET SÄKER DÖD
Vilket strålande avtal För henne och...
Sluta!
Okej.
Jag ger dig en paus. Du behöver det.
Star. Vad har jag gjort? Det är jag som borde vara där ute.
Barb, jag måste lätta mitt hjärta om något.
Den största lögnen av dem alla.
- Jag måste berätta för dig. - Vad?
Jag gick aldrig till en sköldpaddas hem.
Åh, Star, det är okej.
Jag plaskade och lekte aldrig med en sköldpaddsbebis i badkaret.
Jag var aldrig ens i badkaret. Och min blygdläpp är fortfarande piercad.
- Vad? - Gud!
Det är så obekvämt att sitta. Jag tror inte det har läkt ännu.
Barb?
Barb!
- Ge den till mig! - Det är för sent. Det är över.
Ge den till mig eller så drunknar hon!
Star, nej!
På riktigt?
Heureka!
Letar ni efter detta?
Ja, det gjorde jag faktiskt.
Tänkte ni verkligen offra era liv
för de där idioterna på stranden?
Ge mig nycklarna!
- Barb. - Star.
Nej.
Okej, Vi kommer verkligen att dö denna gång.
Japp. Det här är slutet.
Jag känner mig yr.
Jag känner smaken av vatten.
Jag ser syner.
Våra liv passerar i revy.
VETEKEX
"I SKYN" -MAGASINET
Jag älskar dig.
Förlåt för det, kompis.
Säg till om du vill käka lite mat sen.
Barb och Star, de räddade oss alla. Nu är de borta.
Du lever?
Vad hände? Vad var det där?
Det var Trish.
Åh, Star, jag är ledsen för att jag var inblandad i en sådan fruktansvärd plan.
Jag menar, jag skäms så mycket.
Åh, Edgar, jag tror på dig.
Och jag vill vara ett officiellt par med dig.
Eftersom jag älskar dig. Jag älskar dig med hela mitt fjärt...hjärta.
Gud. Vilken hemsk stund att klanta till mina ord...
Ja!
- Okej! - Oj! Häftigt!
Jag vill bara säga att jag tror på dig, Edgar. Så allt är lugnt.
Allt är lugnt.
Jag undrar dock var vi alla ska bo?
Det är väl gulligt.
Förvånad att se mig?
Jag är inte förvånad. Tog du det riktiga motgiftet?
Såklart jag gjorde! Din svikare!
Och ni två, jag borde ha knuffat er nerför klippan när jag hade möjligheten!
Men det är inte för sent att stänga era babblande käftar.
Nej. Du får stänga din babblande käft.
Du är en nolla.
Inte nu längre.
Jag är Barb jäkla Quicksilver, och jag har blivit befriad.
Jag brukade vara rädd för många saker, inklusive personer som du.
Men jag är inte rädd längre!
Och jag vet min sanning. Jag är en Fenix.
Nu, min vän,
kommer Star, som är väldigt bra med orden, att tala!
Och du kommer inte att vara oartig under tiden!
Star, stranden är din.
Du klarar detta, Star.
Hej.
Jag vet att du har en massa smärtor.
Du försöker bara skada alla dessa människor eftersom...
det gör ont inuti dig.
Men du är inte ensam.
Jag har alltid varit ensam.
Vad hemskt. Inga vänner?
Jag hatar det ordet.
Vän är det bästa ordet av dem alla.
Jag menar, de är där för dig när du är ledsen.
Och det hoppar upp och ner med dig när något bra händer.
Ja. Och ni firar era födelsedagar tillsammans
och ni stannar uppe sent, fnissar om tuttar och rumpor.
Ingen vill aldrig vara... min vän.
Jag kan vara din vän.
Vad?
Jag också. Jag kan vara din vän.
- Jag också. - Jag också.
Jag är väldigt gärna er vän, om ni vill ha mig.
Edgar?
Det är lite konstigt, men javisst.
Efter allt jag gjort?
Jag ska inte bli...
jag skall inte bli känslosam.
Nej. Nej!
Jag tänker inte gråta. Nej.
De försöker komma fram, men nej.
Nej!
Här kommer de. Här kommer mina känslor!
Ja!
Jag är redo för att ha vänner!
Och nu kommer jag att rusa in i publiken.
Allihopa, vi kan fnissa om tuttar och rumpor.
Vem vill vara min första vän?
Vi gjorde det.
Barb, du har något på din bröstkorg.
- De ser ut som att du skiner. - Du med. På din bröstkorg.
Vad är...
- Det är vår glöd. - Det är vår glöd.
- Vi har fått vår glöd! - Kära nån!
- Jag såg din! - Och sedan såg du min!
- Herregud! - Jag kan inte tro det!
- Edgar. - Det är toppen.
- Vi fick vår glöd. Jag såg hennes. - Hon såg min.
Vad säger ni om att fira med att ta en till nergrävd skatt?
- Åh! Det låter skoj. - Ja.
Men egentligen...
Barb och jag har något som vi måste göra först.
- Vi hittade det. - Jag kan inte tro det.
Det ser ut som att Barb och Star fick ett litet äventyr till sist.
Är det inte det som vi alla vill ha?
Lite kärlek, vänskap och äventyr?
Jag hoppas du lärde dig något här idag.
Jag gjorde det.
Ibland måste man lämna sin bekvämlighetszon lite grann,
så man vet vad livet egentligen handlar om.
Men vad vet jag?
Jag är endast en nöjeslysten vattensjäl som heter Trish.
Hejdå.
BARB OCH STAR ÅKTE MED BANANBÅTEN I FLERA TIMMAR TILLSAMMANS
DET VAR ETT REJÄLT TUTT-FLADDRANDE.
Hej, medelålders folk. Trodde ni att det var över än?
Ni hade fel.
Det är dags att dansa boogie!
- Ska vi fortsätta? Lite till. - Ja. Bara lite till.
Det börjar bli lite svårt att andas, men jag fortsätter.
Jag har ingen sand i munnen ännu, men...
- Har du inte? - Inte än.
Jag har några småkorn...
- mellan mina tänder, liksom... - Dina tänder?
- Jag fick precis några. Såja. - Åh, såja.
Kan vi prata om hästar nu?
Ge den till mig.
Hejdå.
Det finns bra skepp, och träskepp, och skepp som seglar på haven.
Men de bästa skeppen är vänskaper och må de alltid vara det.
Jag håller med.