TURCIA 400 KM DE ISTAMBUL
Vreau să dormi bine.
Apă caldă, te rog.
Acum ne odihnim.
- Scuză-mă? - Închidem.
- Închideți. - Închidem.
A spus că barul este închis.
- Vrei altul? - Nu, mulțumesc.
- Ia-l. - Bine, atunci.
L-am cumpărat pentru tine.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
American?
Da.
- Prima dată în Turcia? - Nu, nu.
- Ai mai fost aici? - Cu mult timp în urmă.
A fost ceva diferit.
- Acum te-ai întors. - Da.
Cauți ceva?
Hei, ai câștigat?
Nu de la început.
Fratele meu spune că poți găsi orice dorești în Turcia.
Caut un om care și-a răpit propria fiică de lângă mama ei americană.
Un om abuziv, nu bărbatul adevărat care nu-și iubești copilul,
a vrut doar să-și pedepsească fosta soție luându-i singurul lucru care conta pentru ea.
Nu știu dacă vrea să dea copilul înapoi.
Crezi că... scuză-mă.
Crezi că pot găsi un om de genul ăsta în Turcia?
Sau în drum spre Turcia.
Nu aș căuta pe cineva așa.
Vor fi ..
pericole.
Pentru tine.
Bărbații ca el pot face mai bine.
Dacă vrea să coopereze, eu îi va da o șansă.
Să se oprească. Să ia în considerare.
Să se gândească la cel mai rău lucru care i se poate întâmpla.
Să-și imagineze asta.
Terminați-l.
Sunt două feluri care dor într-o lume ca asta.
Durerea care doare.
Durerea care te schimbă.
Și acum ai de ales.
THE EQUALIKZER 2
Tradus si adaptat: adrianp55
BOSTON, MASSACHUESETTS
Scumpo!
Mamă!
Fetița mea!
Ești bine?
Fetița mea!
Ministerul de Externe nu știe nimic despre asta, Grace.
Nimeni nu știe.
Cu 45 de minute în urmă, cineva ți-a adus fiica la recepția de la parter.
Uimitor, mereu la timp!
- Samhuel! - Roberto sunt bătrân, e greu să călătoresc.
La centrul de copiere? La centrul de copiere.
Da!
Să plecăm!
RUGĂCIUNE
Nu am chef azi.
În fiecare zi este așa.
În fiecare zi știu despre asta.
Bine ai venit în club.
Mulțumesc pentru călătorie.
Am o sugestie.
Întotdeauna e bine pentru toată lumea care are acces la o periuță de dinți.
Mulțumesc pentru că m-ai primit.
Poți să-mi vezi CV-ul?
Nu, nu, nu.
Mulțumesc pentru această ocazie.
Vă respect decizia de a-mi oferi această oportunitate.
Mark, trebuie să o accepți.
Da! Da! E foarte important.
E foarte important pentru tine să câștig bani să mergi la facultate și să-ți continui visul.
Nu eu am ales acest moment.
Armata a decis.
Voi trimite mesaj când ajung. Vă iubesc pe amândouă.
- Unde te duci? - Irak.
- Prima tură? - Da, domnule.
O să fiu aici să te iau când te întorci.
Mulțumesc.
- Pace ție. - Pace și ție.
- Au venit? - Am ceva pentru tine sus.
Într-adevăr?
Mulțumesc, Fatima.
- Vii în seara asta? - Da, vin, farfurie și șervețel.
Ține un loc pentru mine.
Și o furculiță!
BRUXELLES, BELGIA
Sunt acasă.
Și trebuie să mănânc repede.
A fost o mult de lucru la birou și mă simt un pic obosit.
Și acum...
Nu știu cine sunt, au intrat brusc.
Ce vreți?
Am numele tău pe o bucată de hârtie în buzunarul meu.
Asta e tot ce contează.
- Uită-te la mine. - Am bani.
- Nu-i face rău, te rog... - Nu mai vorbi.
- Asta se întâmplă. - Te rog, nu.
Fiul tău va fi acasă în curând, nu?
- Deschide-ți gura. - Nu.
Nu poți spune asta.
Nu-mi poți interzice.
D-le McCall.
Cum rămâne cu cartea comandată săptămâna trecută?
Da.
Nu... nu o văd.
Mă voi întoarce imediat.
Omul cu lista, cărți pe care toată lumea ar trebui să le citească.
- Ai găsit-o? - După căutarea peste tot.
- Am venit ieri. - Mulțumesc.
- Ce număr? - Ultimul.
Sper că începi o altă listă.
Și eu. Cât costă?
40, te rog. Mulțumesc.
Danny e mută?
Depinde de împrejurări. Dar acum, nu.
Nu vreu să mai beau.
Doamne, iartă-mă pentru lucrurile pe care nu le pot schimba.
Schimbări pe care nu le pot face.
Acest lucru nu este normal.
Te deranjează dacă mă duci înapoi de unde m-ai luat?
Încet.
Urcă.
Poți să o duci acasă? Mulțumesc.
Nu mai trișa, frate.
Ce mai faci? Eu sunt șoferul pe care l-ai sunat să-ți aducă prietena.
Nu este prietena mea, doar o stagiară.
Îmi pare rău, dar cardul de credit este nevalid.
Boule, ai spus că e cardul tatălui tău, dar ai dat-o în bară încă de la început.
Intră.
Poftim.
Am auzit despre el, dar n-am văzut niciodată unul.
Ai văzut acum.
- Da. - Ai grijă de tine și ia cât vrei.
Mulțumesc.
Nu mă întrebi dacă femeia a sosit sau nu?
- S-a întors acasă bine? - Nu.
Am dus-o la spital pentru a-i face spălături stomacale.
Care-i numele ei?
Nu-l știi, nu?
Acesta este momentul când poți face ceea ce trebuie, dar nu în seara asta.
În seara asta am nevoie de camera ta, de telefonul tău,
sau orice dispozitiv cu care ai înregistrat ce i-ai făcut.
Ai bătut la ușa greșită, tataie.
Ridică-te.
Nu mai plânge, dă-mi telefonul tău.
- În dreapta sau în stânga? - Nu știu ce vrei să spui?
Este în dreapta sau în stânga?
- În dreapta. - Sună la 911.
Spune-le adevărul despre ce s-a întâmplat în seara asta.
Banii tatălui tău nu te vor ajuta în seara asta, înțelegi?
- Da, d-le. - Îi știi numele?
Nu.
Numele ei este Amy, dă-mi mâna stângă.
Dă-mi mâna stângă.
Sper să obțin o sumă din 5 cifre, ai înțeles?
- Da, d-le. - Nu pentru mine, pentru cine?
- Pentru Annie. - Corect. Pentru cine?
- Pentru Annie. - Pentru cine?
Pentru Annie.
Asigură-te că prmește banii, Junior.
- Bună, Susan. - Ce?
- De unde știi că sunt eu? - Te pot mirosi.
Pentru numele lui Dumnezeu, tocmai am urinat.
Da, dar n-ai mâncat oțet de sparanghel.
- Cu sos de soia. - Vino aici.
Miros parfummul tău.
- Ești bine? - Acum sunt mai bine.
Foarte bine.
- Vrei să mănânci? - Ah, supă.
- Cum este cartea pe care o citești? - Se termină bine.
Nu vreau să glumesc.
Cred că asta înseamnă că îmi datorezi o cină.
Nu citesc să-ți plătesc cina.
- Ce, vei încerca să mă păcălești? - Nu te păcălesc, doar că...
Nu, prietene, nu lucrez gratuit.
Ce face Brian?
- E bine. Noua carte va fi publicată. - Da?
Poate ar trebui să o citesc.
Da.
Da, dacă lucrurile despre adolescenții de 18-50 de ani îți plac, atunci poate.
- Prietenia are limite. - De asemenea, și căsnicia.
Încă nu sunt pregătită.
Mă îndoiesc că voi fi gata vreodată.
- Ești aici pentru afaceri? - Întâlniri.
Întâlniri, nu?
Zilele de naștere sunt cele mai dificile zile.
- Știu, încă mă gândesc la fratele meu. - Da.
Spălam hainele ieri.
Mi-am dat seama că nu mi-au rămas haine pe care Vivian le-a văzut vreodată.
Nu pot spune că e un lucru rău.
Ce?
Nu mi-a apreciat gustul hainelor mele.
Am cumpărat alte haine și i-am cerut opinia,
și a spus că nu știe ce să spună.
Dar i-a plăcut și nu știa ce să spună.
Ar merge cu una dintre cămășile violet pe care le-ai cumpărat.
Am purtat una când a murit.
Ce?
N-am spus nimic.
Iartă-mă că am venit la aniversarea morții sale.
Probabil nu m-am gândit.
Poate ar trebui să te întorci.
Roagă-te și ajută oamenii ăia cu orice.
Acest lucru nu va fi atât de greu pentru inima ta.
Du-te acasă.
Împacă-te cu asta.
Asta ar fi vrut Viviane.
- Ești un adevărat domn. - Așa este.
De data asta trebuie să-ți spun.
Fii recunoscător pentru prietenii pe care îi ai.
Te rog, la aeroport.
D-le McCall poate poți afla cine a făcut asta în grădina Fatimei.
Copiii.
- Salut, omule. - Ce mai faci?
Ar trebui să facă altcineva asta.
Așa ar trebui să fie.
Ar trebui și a face, sunt două lucruri diferite.
- Da, dar locuiești aici, nu? - Corect. Plătesc și chiria.
Ar trebuie să lași pe altcineva să facă acest lucru.
- Pe cine? - Nu știu.
- Pe oricine. - Ce?
Alți chiriași.
Ai dreptate, cred că oricine o poate face, dar nimeni nu o face, Miles.
În cele din urmă toți se plâng pentru că nimeni nu face nimic
din tot ce putea face oricine.
Sau ar fi trebui să facă.
Bine.
Știi că aici e o companie de vopsele.
Știu, te costă 700 de dolari pentru a-și face treaba.
Într-adevăr?
Voi face asta pentru 350 de dolari.
Tu?
Da!
- Ce? - Nimic.
Crezi că nu pot să fac nimic?
- Asta e ușor, nu sunt nave cosmice. - Ai dreptate.
Sunt sincer, omule.
O să curăț zidul cum vrei.
De ce nu te duci la școală?
Nu vreau să mă duc la ore în fiecare zi.
- Știi că am un talent special. - Da, ai.
Și este nevoie de talent pentru a face bani.
Dar este nevoie de creier pentru a păstra banii, Miles.
Acum sunt aici, lasă-mă să fac bani, omule.
Nu sunt banii tăi, Miles, nu sunt banii tăi.
Îți spun ceva.
350 este prea scump.
Dar apreciez oferta ta.
- În regulă. - Bine.
E o treabă dificilă, omule.
- Nu o să-mi lipsească decizia ta. - Bine.
- Ți-a permis cineva să faci asta? - Da.
Vei acopri desenul ăsta?
Încerc și eu.
Asta e vopsea de la Wal-Mart?
Amorsă. Trebuie să o dai înainte de a vopsi.
Nu te-a învățat la școală?
Da, voi face eu asta.
M-am gândit la oferta ta.
Am calculat, 250 de dolari.
- 250 de dolari? - Da.
250 de dolari, și vopsesc toate astea.
- 250 de dolari. - Da.
Bine. Dar o vei face doar după ore.
- La naiba. - Nu înjura.
La ce oră termini școala?
- La 3:15. - Bine, după școală, la 3:15, ești de acord?
Bine?
Bine.
- Cash, bine? - Bine, cash.
- Mă vei verifica, nu? - Sigur că te voi verifica.
Miles!
Stai departe de probleme, puștiule.
Urme de praf de pușcă pe buze.
Arma de 9 milimetri era înregistrată pe numele victimei, în casă nu mai sunt și alte amprente.
Ai întrebări?
D-ul Calbert lucra pentru noi și când se întâmplă ceva cu unul dintre noi,
agentul său va avea grijă de tot, așa că vei mai auzi de noi. Mulțumesc.
- Eu doar... - Păstrează secretul până ajungem acolo.
Nu găsesc dosarul acestui tip, de când a devenit unul de-al nostru?
Nu știu, să-l ținem departe de presă momentan.
- Cum este? - E bine.
- Arăți bine. - E bine?
Ce zici de o cravată? Ai nevoie de o cravată.
Cred că vorbești cu Brian.
- Ce? Este perfect! - Am cravata.
- Ne mai vedem. - Distrează-te, dragule.
Da, trebuie să merg acolo să verific. Vrei să vii?
Să părăsesc acest birou nenorocit?
Fratele tău are cea mai bună ciocolată.
Ei bine, vom merge și vom afla.
În ziua în care ne-am despărțit, succesul a prins viață.
Bine, iată o fotografie. Ea este sora mea, Martha.
Aveam 9 ani.
Războiul a izbucnit. Ca și alte familii, am fost separați.
Sora mea și cu mine am fost trimiși în tabere diferite.
N-am mai văzut-o de atunci.
60 de ani mai târziu, eram la Paris.
Am văzut că cineva că a scos la licitație tabloul meu.
12 milioane, îți poți imagina?
Trebuie să ai dovezi ca să-l primești înapoi.
Acum, am dovada.
Este o mare oportunitate.
Se pare că vine furtuna.
Este aici.
Bună, dragă.
El este încă obsedat de tablou. Am încercat să-l ajut cu ani în urmă.
A spus că are dovezi să se întoarcă acolo.
Nu are dovezi.
Nu există înregistrări, nicio dovadă de vânzare.
Vrea doar să se întoarcă să audă același lucru.
Cred că are ceva să-i acorde atenție.
Asta l-a ajutat când toți s-au dus.
Cred că a mers bine, am trimis două cărți, asta-i tot.
Mulțumesc.
Ești sigură că nu te putem lăsa undeva în drum spre aeroport?
- Nu, nu-i nevoie, mulțumesc. - Mulțumesc foarte mult.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Te rog, ajută-mă. Vezi ce poți afla.
Atunci dai altă cină.
Voi vedea ce pot face.
Mâine voi zbura la Bruxelles.
- Cred că te-ai pensionat. - M-am pensionat.
Ca și tatăl tău.
- Bine. Noapte bună. - Noapte bună.
Vezi prostiile astea de pe zid? Le voi acoperi.
Fratele meu le-a pictat.
- Aici am crescut. - Da?
și acum locuiești aici.
E pulbere, chestia aia.
Glonțul, este în dosar?
S-ar putea să-l primim azi.
Susan.
- Bine. Mulțumesc. - Ești bine?
Mulțumesc.
Sunt în spatele tău.
Nu știu, am impresia că judecătorul
nu m-a luat în seamă deloc.
Adică, nu s-a uitat la dovezile existe.
- Așa este. - E o pictură rară, Samuel.
Poate acesta este motivul pentru care îți pare cunoscut.
Ea este sora mea, Martha.
Era mai tânără, dar asta e singura fotografie rămasă.
Unchiul meu a făcut portretul, cadou pentru a 12-a aniversare.
Ceilalți tineri abia începeau, dar ar trebui să o vezi.
Nu doar asemănarea, ci spiritul care strălucea ca un far.
Fratele meu mai mic îmi sunea Samy al meu.
Nu am putut-o proteja.
Pierzând-o a doua oară...
Nu-mi pot imagina.
- Bună, Susan. - Bună, nu știam că-ți place arta.
Informațiile pe care le doreai tocmai au venit.
- Și sunt surprinsă. - Bine.
- Le trimit imediat. - Bine.
- Da. - Au găsit dosarul.
Mesaje scurte, e-mailuri, pentru instantă nu contează.
Nu există amante sau prieteni.
Dar sunt multe mesaje neadecvate pentru o colegă.
Și soția lui?
Haide Dave, de când nu s-a mai culcat cu ea.
Adică, gândește-te.
Când a fost ultima dată când i-ai trimis flori soției tale?
Aici m-ai prins.
- Ce s-a întâmplat? - Au apărut datele de pe noul hard disk.
Vorbim în avion, vreau să plec de aici cât mai curând posibil.
Fii atentă.
Scuză-mă, pardon, mulțumesc.
- Ne vedem la parter. - În regulă.
Cum rămâne cu ciocolata belgiană delicioasă de care vorbeai?
Sau nu vei urca în avion.
Da, am nevoie de ajutor.
La naiba!
Bine.
În cele din urmă te-am găsit.
- Ce vrei? Nu! - Ridică-te, curvo!
- Cine te-a trimis? - Unde sunt banii?
Nu știu, nu știu, domnule!
Grăbește-te!
Ce vrei? Cine dracu' ești tu?
Haide, spune!
Nu o lăsa să scape!
Deschide ușa!
La naiba! Pleacă!
După ea, nu o scăpa.
Vom face acest lucru să iasă în evidentă.
- Picasso pictează aici! - Picasso?
- Da. - Da? Cât costă?
- Este din părtea casei. - Îmi place.
- Desenezi de mult timp? - Din clasa a 3-a.
Ce este asta?
Așa îmi semnez munca.
Fratele meu, a fost boxer. Se credea mâna dreaptă a lui Dumnezeu.
El l-a luat cu el. Știi, s-a dus la cer sau...
Bine.
Mai boxează?
Cineva l-a împușcat.
Când venea acasă de la sală.
Nu avea nimic la el.
Doar sacul de antrenament.
Ce?
N-am spus nimic.
Oricum, bunica mi-a spus că dacă nu vorbești de cineva cu voce tare...
Moare de două ori.
Bunica ta este înțeleaptă. Bună, Brian.
Da, ascultă, îți citesc cartea. Nu pot să cred că...
Da.
Am înțeles.
D-le McCall, ești bine?
D-le McCall!
Mulțumesc, Dave.
Poliția din Bruxelles a declarat că dovezile indică un jaf.
Dar nu purta niciodată bijuterii.
Nici măcar un ceas.
În afară de asta.
Ce spune Agenția?
Ei spun...
că fac ce pot.
Ei lucrează cu Interpolul.
Au promis să găsească pe oricine a făcut asta.
Dar...
Nu știu ce să fac acum.
Unde este telefonul meu?
- E al tău? - Nu este al meu.
Unde naiba este?.
Grăbește-te.
Cine sună?
Furtuna continuă spre sud-vest...
CAMERA DIN HOL OPRITĂ
- Ne întâlnim jos. - În regulă.
Te-ai îngrășat, Dave.
Am fost în același lobby când a explodat bomba.
Totul e încurcat.
Uitându-mă după tine. Apoi au scos armele la noi.
Erai acolo și tocmai ai dispărut.
Nu a fost ziua mea norocoasă.
Am fost la înmormântare.
Am fost trist.
A trecut mult timp pentru tine.
Susan întotdeauna te apăra.
Am fost partenerul tău timp de 7 ani și nu ți-am ascuns niciodată nimic.
Îmi pare rău, Dave.
Sincer.
N-am avut niciodată șansa să-ți spun cât de rău mi-a părut.
Pentru Viviene, soția ta.
Încă mai locuiești pe plajă?
A trecut mult timp.
Mi-am luat o cabană.
Duc soția și copilul acolo de câteva ori pe an.
Pentru mine e de ajuns.
Dacă nu era Susan...
viața devenea...
întunecată.
Ea m-a îndrumat unde să merg.
Pe mine m-a învățat să fac un castron de supă.
Într-adevăr?
Îi datorez viața.
Mai ești în legătură cu prietenii?
Nu am vorbit de mulți ani.
Am fost o echipă bună, nu?
Nu a apăsat niciodată butonul, Dave.
Cine?
Susan.
În lift.
Nu a apăsat butonul pentru parter. Am văzut-o pe video.
Au intrat cei cu rucsacul în lift...
Au apăsat pe etajul 16, ea nu trebuia să apese.
Ști la ce etaj era?
I-au găsit?
Locul e distrus.
Niște drogați, rahatul lor mi-a atins brațul.
Brațul meu bun.
Oricum, explozie de gaze.
Mi-au spus să sun.
Pe cine?
Încearcă să nu ți se pară logic.
Raportul autopsiei.
Rană prin înjunghiere...
Glonț de 2 mm, sub a 3-a coastă.
- E o tehnică de experți. - Exact.
A fost un atac, nu un jaf.
Altcineva a mai fost în cameră.
York.
Dave...
Ascultă, pistolul...
Era în dulapul din dreapta.
El folosește mâna dreaptă.
De ce?
Soția lui a fost împușcată de cineva stângaci.
Mai era și altceva în cameră.
Resturile de praf de pușcă luat de pe mănușile de cauciuc.
20.000 de euro au fost găsiți în apartamentul tipului cu rucsacul.
- Bună, Bob. - Bună.
Tipilor li s-a încenat totul.
Este adevărat că multe agenții fac asta pentru a trimite mesaje altor agenții.
Agenții inteligente?
Nu se știe că a fost unul de-al nostru.
Susan era pe cale să afle cine era în cameră.
De asta a fost ucisă, Dave.
Aceste două lucruri se leagă.
Te sun din nou când aflu mai multe.
Ține-mă la curent.
Bună, omule, ce mai faci?
- Vino aici. - Nu-mi poți spune în mod arbitrar.
Este un lucru bun.
Nu-l lăsa să te înnebunească.
Ești sigur?
Credeam că ai plecat. Ascultă-ți prietenul.
Știi că trebuie să te sacrifici, da? Știi că trebuie să te sacrifici.
- Da. - Nu ești fratele lui Kevin?
Trebuie să termini totul, băiete.
Trebuie să-l omori pe negrul ăsta. Termină-l în seara asta.
Ar trebui să-l ucidem în seara asta.
Asigură-te că ai rezolvat totul.
Nu uita, mama ta ți-a îngropat fratele deja.
Nu-ți lăsa mama să-i îngroape pe cei doi fii.
Înțelegi?
Nu te întoarce până pistolul nu e gol.
Asta e un fapt, B.
Rahat.
- Să mergem, Miles. Stați jos - Oh, la naiba.
Stați jos.
Cine dracu' e negrul ăsta?
Sunt tatăl tău. Numai că mama ta nu ți-a spus.
Să mergem, Miles.
Unde vrei să pleci?
Chiar vrei să pleci?
Cine dracu' a fost?
Credea că e curajos aici?
Ce dracu' se întâmplă, omule?
Haide.
Lasă-mă în pace, omule.
- Știi unde dracu' suntem? - Știu. Tu știi?
Știu unde suntem. Asta vrei tu?
Asta vrei tu? Cred că vrei să desenezi. Nu așa ai spus?
- Să desenez? - Da.
- Pictură? - Da.
Unde mă va duce asta?
Tâmpenia asta cu desenul, pune mâncare pe masa mamei?
Va plăti naibii facturile?
Nu.
Trebuie să fii gangster, ucigaș, ai nevoie de ei?
Bine, dacă asta vrei.
Dacă te face să te simți ca un bărbat adevărat.
- Să începem acum, poftim, începe. - Nu, omule.
Nu, începe cu mine.
Da. Începe cu mine.
- Nu. Oprește-te. - Haide. Haide, ucide.
Haide, împușcă-mă.
Nu vrei, nu știi ce faci? Haide, ucigașule.
Așa.
Asta este.
Așa.
Doar apasă pe trăgaci, nimic mai mult.
Haide, gangsterule.
Doar apasă pe trăgaci, nimic mai mult.
Nu poți să faci asta, nu? Știi de ce știu?
Știu din experiență.
Miles, știi cine sunt? Sunt mincinoși. Este doar în capul tău.
Știi ce se întâmplă dacă te confrunți cu mincinoși?
Ce?
Știi ce fac acum? Te-am mințit, golane.
- Bine. - Acum te omor eu, spune ce vezi la mine?
- Spune, și dă-mi un răspuns bun. - Nu știu.
- Ce vezi când mă vezi? Un ucigaș? - Nu știu.
- Ce vezi? Nu știi? - Nu știu.
Nu știu.
Oamenii nu te ajută să te schimbi, fiule.
Ai de ales, ai talent.
Ai o șansă pe care nu ți-o dau eu, sau mama ta...
Albii nu-ți dau nicio șansă, dar ei au o șansă.
Folosește-o cât mai ești în viață.
Nu știi ce moartea.
Habar n-ai ce este moartea.
Ia o decizie.
Bine
D-le McCall.
- De ce eu? - De ce nu tu?
Dar de ce eu?
Să aflăm împreună.
Furtuna devine tot mai mare și viteza crește...
și ochiul ei uriaș...
Alo?
D-le McCall.
Cine este?
Eu, Miles.
- Am terminat cărămizile de afară. - Da, bine.
Ei bine ..
Uite restul de la plata în plus.
Sunt toți?
Da.
Oricum...
Ai o băutură?
Da, am.
- Vrei să bei ceva? - Da.
Intră.
Ceai rece sau apă?
Arăt ca Jackie Chan?
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Știi că am spus că e doar temporar.
Da.
Ce gătești?
Mâncare tradițională.
- Mama mea face același fel de mâncare. - Într-adevăr?
Da, ea...
Nu sunt mama ta.
Și nu e tigaia ta.
Și nu este casa ta.
- Înțelegi? Bine. - Da.
Acest perete trebuie zugrăvit.
Ai dreaptate.
Da.
- Pot să o fac pentru tine. - Serios?
Da.
Cât mă costă?
Dacă pot obține o porție din mâncarea aia...
Este o nebunie.
Serios... 115
Ce zici?
Este bine?
Bine, o să fac o înțelegere.
115, nu?
Da.
Ține. Gratuit.
Știi să citești?
- Da. - Ce scrie?
Ceva apropiat între lume și mine.
Bine, citește asta și ne-am înțeles.
- Omule. - Da.
Este ziua de naștere a cuiva?
Fiica mea.
Câți ani face?
5 ani.
Nu cred că zbori atât de des.
Am condus în direcția opusă aeroportului Logan în ultimele 3 minute.
- Mamă, nu trebuie să merg la dentist? - Mănâncă, iubito.
Nu trebuie să merg la dentist.
Trebuie să fie grădinarul.
Stai, știi unde sunt strugurii.
Dumnezeule!
Viața mea. Foarte cald.
Strugurii tăi.
Haide, arată-ți talentul.
Serios?
Serios.
Bună, iubito.
Desenul tău este foarte bun.
A, eu. Foarte bine.
B, trebuie să fie...
Hamsterul tău.
Carol, cine este?
Carol?
Mâna ta ar trebui să fie, nu hamsterul tău.
Dar îmi place hamsterul meu.
Bine, când ai terminat...
Dragă, ușa din față este spartă.
Vechiul tău prieten este în spate de aproape 5 minute.
De fapt, am fost 17 ani liderul echipei sale.
Doamne, iubito. Îmi pare rău, aproape am uitat...
- Am uitat ziua, e Robert McCall. Ea este soția mea, Carol.
Bună.
- Bună, mă bucur să te cunosc, Robert. - Și eu la fel.
Ele sunt fiicele noastre, Molly și Alice.
Vino aici dragă, vino aici.
- Te rog să te simți confortabil. - Mulțumesc.
- Vrei cafea? - Nu, nu. Nu, mulțumesc.
- Scuze pentru deranj. - Nu face nimic.
- Trebuie să duc copiii la scoală. - Bine.
Fetelor, haide, scoateți-vă pijamalele.
- Mă bucur să te cunosc. - Și eu la fel.
- Deci... - Da.
- Ești bine? - Da.
Ai o familie frumoasă.
Mulțumesc. Ce s-a întâmplat?
Am luat asta...
de la un tip care a încercat să mă ucidă ieri.
După cum ai spus, vor să facă curat.
Toată lumea caută siguranța personală. Nimeni nu este în siguranță.
Tu, familia ta.
Nimeni nu folosește criptarea militară.
Mai bine du-l la birou, verifică numerele, și...
verifică numele care apar.
Vedem ce va apărea acolo...
Tipul din Bruxelles pe care-l căutăm s-ar putea să fi vorbit de la acest telefon.
O să verific.
Spune-mi că mă înșel, Dave.
Ai răspuns la el?
Ce se întâmplă, Dave?
Tu ai murit.
Asta s-a întâmplat.
La 3 luni după ce ai dispărut...
guvernul ne-a oprit.
Imediat ce să terminat.
Ei fac același lucru pe care îl facem noi, omorâm oameni pe baza unei bucăți de hârtie.
Diferența... acum există un preț lângă nume.
Noi am ucis dușmani.
Cine spune că sunt dușmani?
Nu noi, nu eu.
Noi respectăm doar ordinele.
De fapt, nu mai suntem nici buni, nici răi.
Nici dușmani, doar...
Ghinioniști.
Ți ai ales?
Din păcate.
Nimeni nu știa că procesul de contractare se face de către agenție...
Susan urma să afle în scurt timp.
Era singura capabilă, nu?
Până când tu ai ieși din mormânt.
Susan, lucra într-o lume periculoasă.
Acest lucru se poate întâmpla oricând, la oricine.
Dar nu a fost orcine, ai fost tu.
Te rog...
Scutește-mă de prostii.
Fă ce trebuie să faci și să mergem mai departe.
Nu merg mai departe după asta, Dave.
Trebuie să plătim pentru păcatele noastre.
Cum rămâne cu tine? Trebuie să plătești pentru păcatele tale?
La momentul potrivit.
Bine.
Știi ceva?
Nu există niciun păcat.
Nici virtute.
Este rahatul pe care-l fac oamenii.
Ne antrenează să omorâm oameni.
Și ne riscăm viața făcând asta.
Și într-o zi, primești un telefon care spune că au terminat cu tine.
Mulțumim pentru serviciul tău.
Este o epidemie.
Ai nevoie de o slujbă.
Și asigurările medicale? Spune-i procurorului.
La început ești bun, apoi faci o greșeală proastă.
Este doar o evoluție naturală.
Asta facem, asta faci și tu.
Acum depinde de ce facem.
Noi?
Nu numai eu, Mac.
De noi toți.
Agenți, rezidenți, toți membrii noștri.
Familie.
D-lor.
Mac.
E bine pentru un tip mare.
Vreau să știi că nu e o problemă personală.
Ce faceți și ce deveni, nu este preocuparea mea.
Această lume este plină de ucigași reci ca tine. Dar într-o lume corectă...
Tot ce facem trebuie să aibă consecințe.
Aceasta nu este o lume perfectă, oamenii fac lucruri rele.
Dacă ești norocos, vei avea ocazia să...
o faci cum trebuie. Dar...
De multe ori rămâne fără pedeapsă.
Spun că au nevoie de mai mult timp.
Mă deranjează că mi-ai ucis prietena.
Deci, o să vă omor pe toți.
Singura mea dezamăgire este că o pot face o singură dată.
- Dragule, Robert. - Fii atentă.
Robert, sper că ne mai întâlnim.
Și mie mi-a făcut plăcere.
Dave a spus că mă poți duce la gară?
La revedere, tată.
Dacă vrei companie, haide.
Vedeți?
Ajutorul companiei.
- Plecăm. - Bine.
Vino.
Ne vedem la birou.
Bine, voi merge acolo.
Sunt mult prea aproape.
Sunt bine.
Voi aduce o veste bună mâine dimineață.
Cine vine după mine?
Omul care a ucis-o pe Susan.
De ce?
Pentru că se tem că vorbești.
Ce se întâmplă, Miles?
Ce mai faci, omule?
Unde ești?
În casa ta.
Bine, ascultă, acum nu am timp...
Ascultă, pereții ăștia sunt de un gri obositor.
Ai ceva de mâncare? Sunt lihnit de foame.
De ce latră câinele?
Deschide fereastra, spune-mi ce vezi.
Da.
Furtuna de afară se înrăutățește.
Ce este? Uită-te pe stradă, spune-mi ce vezi.
Văd un tip care livra pizza.
Stai.
D-le McCall...
Mai ești la telefon?
Rahat.
D-le McCall, cred că este cineva care încearcă...
Miles, ascultă-mă foarte atent.
Intră în dormitorul meu, acolo vei găsi o bibliotecă. Repede.
- Ce? - Grăbește-te.
- Ce... - Miles...
- În regulă. - Miles...
O vezi?
- Da. - Bine.
Pe raftul di mijloc, căutați o carte cu titlul 'Fiul nativ' a lui Richard Wright.
- Ce? - Ascultă, fă ce-ți spun.
- 'Fiul nativ'... - Scoate-o.
- Vrei să o citesc? - Scoate cartea, vei vedea butonul din spatele ei.
Vreau să apeși acel buton.
După ce apeși butonul, intră și ușa se închide în urma ta.
Bine.
- Ce e locul ăsta? - Bine, calmează-te.
Stai jos. Nu face zgomot. Fii foarte tăcut. Nu te mișca.
D-le McCall?
- Cine sunt ăștia? - Nu trebuie să-ți faci griji.
Liber.
Calmează-te.
E o firidă, intă înăuntru.
Nu știam că este atâta spațiu aici.
- Nu pot... - Fiule, mai rar.
Doar că...
poziția lor este aproape de mine.
- Se uită la mine. - Nu-ți face griji, îi poți vedea, ei nu.
E prea întuneric aici.
Dacă nu folosesc acest telefon, nu-mi pot vedea picioarele.
Respiră adânc, nu vorbi prea tare.
Acum oprește telefonul. Vor vedea lumină.
Nu respira.
Cum merge Dave?
De ce ai intrat în apartamentul meu? Iată planul meu să nu mori degeaba.
Este o greșeală că ai sunat, McCall..
Voi ați făcut o greșeală. Să vă încurcați cu mine.
Mă cunoști bine.
Știu unde merge.
Să întorce acasă.
Bună, puștiule.
Urmează-mă.
- Orașul este evacuat. - Știu. Vreau doar să verific ceva.
Bine, grăbește-te.
- Este un BMW care intră, doar un minut. - Bine.
Ce avem aici?
Orașul este evacuat, trebuie să întorci.
Unde ești?
Este undeva.
Asta e brutăria. Continuă.
Oprește aici.
Mă duc pe alee. Mergeți prin spate.
Am intrat pe ușa principală.
E liber, continuăm.
Mă duc să găsesc o poziție înaltă.
Există mișcare la ora 12.
L-am văzut fugind.
Farid, așteaptă.
Eu păzesc partea de sud.
Vom intra înăuntru pe ambele părti.
Kovac!
Kovac! Vino înapoi.
S-a tras, intru.
George, îl vezi?
Îl văd.
Intru pe partea de nord.
La naiba!
- Kovac este mort. - Repetă.
- Kovac este mort. - La naiba.
E o capcană. Repet, este o capcană.
Ari.
Resnik! Să vorbească cineva cu mine.
Cretinul!
Ari e mort. O să-l omor pe ticălos.
El ne vânează unul câte unul.
Am nevoie ca cineva să vadă.
El e.
La sud-vest. Sunt la clădirea galbenă.
- Am nevoie de recunoaștere din est. - E în brutărie.
Recepționat.
Du-te înăuntru, Bradley.
Resnik, mă recepționezi?
Resnik! Răspunde.
La naiba!
Se pare că nu mai e nimeni, Dave. Sunt doar eu. Să terminăm asta.
Exact.
Dacă vrei să știi, întotdeauna am un plan de rezervă.
Haide Mac, arată-te.
Nu știu dacă acel puști înseamnă ceva pentru tine.
Eu folosesc ocazia indiferent de ce se întâmplă.
O voi simplifica, ieși, arată-te și nu voi ucide pustiul.
Dacă nu te bagi va fi interesant.
El este acolo.
Încă două, și unul va trece prin portbagaj.
El va muri.
Arată-te, sau puștiul moare?
Bine, timpul a expirat.
Frumoasă mișcare, Mac.
Asta nu va prea conta.
Unde ești, nenorocitule?
Să te ia dracu', Mac!
Ticălosule!
Ai spus că ești deștept!
N-ai putut-o salva pe Susan, nu-l vei salva nici pe puști.
M-am săturat de jocul tău. M-am săturat de jocul tău nenorocit!
Arată-te!
Ești bine?
Stai așa.
Vom avea grijă de rănle tale.
Întinde piciorul.
Aceasta trebuie bandajată. Rana nu este atât de rea.
- Hei... - Da.
- Mama va fi supărată. - Da?
Voi vorbi cu ea.
- Nu înțelegi ce vreau să spun... - Voi vorbi cu ea, bine?
Numără până la trei. 1, 2, 3.
Totul va fi bine. Te voi sprijini.
Apreciez asta.
D-le McCall...
Da?
Cine ești cu adevărat, omule?
- D-ule McCall... - Da.
Sângerarea s-a oprit.
Bine.
Stai jos.
Este casa ta?
Da, este.
Haide, stai jos.
Ce faci?
Lucrez la un personaj super erou.
- Ce putere are? - Puterea lui...
El știe lucrurile înaintea ta.
Are o mătură superbă, o cutie magică.
Asemenea rahaturi.
Asemenea lucruri.
Zboară?
De fapt, conduce un Malibu.
Sincer?
- Se pare că este o carte bună. - Apreciez asta.
ÎȚI LAS CE ESTE MAI BUN DIN MINE
Trebuie să înțelegi că lucrurile nu sunt mari pentru mine.
Nu trebuie să ratezi acele locuri
ca să-ți imaginezi cât de surprinzătoare au fost acele zile.
Vrei să mă scuzi o clipă?
Tu ești Samy?
Martha!
Tradus și adaptat: adrianp55
Retimed: / tm \
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania