Hvis dere ser dette...
...betyr det at jeg ikke klarte meg.
Sarah, Wendell, Charlie...
...det er opp til dere å gjøre det jeg ikke klarte.
Bare vit at jeg prøvde.
MILLIE'S MADRASSER
DE MYKESTE PUTENE I EL PASO!
Hei, pus.
Kan vi bare...
...puste litt, Daniel?
Jeg har en særegen klang. Å høre meg, se meg, fjerner kanskje all tvil
om du øyeblikkelig skal trykke på avtrekkeren, muligens ufrivillig.
Et pavlovisk svar på selvforsvar. Så...
...kan vi bare...
...puste dypt før vi begynner?
Du snakker fortsatt for mye, Victor.
Snu deg rundt.
Sakte.
Jeg er ubevæpnet.
Skidmark liker deg.
Han har god smak.
Han slikker sin egen rumpe.
- Visste du at jeg var her? - Ja.
Hvorfor er du her da?
Jeg vet at vi skilte lag under...
...tøffe omstendigheter, men ting har forandret seg. Jeg er...
Noen ganger ramler de ikke.
Ja.
Kom inn.
Det er ikke trygt å snakke her.
Skidmark! Skidmark! Kom deg inn!
Hva enn hun kom for å sjekke ut...
...er borte.
Hva mener du? Du sa at hun festet det til bakken.
Regnet har gjort bakken om til gjørme.
Må ha løsnet.
Jeg vet ikke.
Kanskje hun fulgte den.
Kanskje hun jakter historien som hun pleier.
Tror du virkelig det?
Etter alt vi har sett siden krasjet?
Jeg har vel lyst.
Men skal jeg være ærlig...
...nei.
- Nei, det gjør jeg ikke. - John, Alicia, her borte.
Den som tok Al tok alt av våpen og ammunisjon.
Jeg så hva du pakket. Du var klar for D-dagen.
Det er en vei der borte.
Hvis noen tok henne, tok alt dette, hadde de nok et kjøretøy.
Greit, vi sjekker det.
Ta alt som er verdt å beholde.
Greit. Walkie hvis det blir problemer.
Men vær forsiktig; vi vet ikke hvem som lytter.
Jeg skulle ha stoppet henne.
Hei, vi begynner ikke å angre enda. Vi kan ikke.
Det er Al. Jeg burde ha visst.
Jeg har den.
- La meg hjelpe. - Nei, det går fint.
Greit, vet du hva?
Her er neste dose.
Greit? Det tar bort det verste.
- Jeg kjenner ikke fingrene mine. - Det er normalt.
Stangen var nær plexus brachialis.
Det tar en stund før dette gror.
Når kan jeg spille trekkspill igjen?
Spiller du trekkspill?
Har tenkt på å lære meg det.
Ja, du trenger hvile.
Hvis ikke vil du trenge noe mye sterkere enn dette.
- Noe? - Ingen spor etter Al.
Jeg tok alt jeg kunne - litt mat, førstehjelpsutstyr.
Også fant jeg disse.
Tenkte kanskje Isbjørn hadde en rute eller to der.
Jeg fant denne også.
En bok som kan overleve både en orkan og en flykrasj
med kun et par svidde sider er kanskje verdt å beholde.
- Takk, John. - Jo.
Morgan og Alicia...
dro nordover for å se.
Da drar vi i motsatt retning.
- Kan ikke forlate henne alene. - Jeg blir ikke alene.
Trenger bare en hånd for å bruke radioen.
Jeg spiller jo ikke trekkspill.
Nei.
- Det er medisinene som snakker, vel? - Ja.
Vi har ikke mange våpen, men...
...hvis du havner i trøbbel, hjelper denne deg.
Jeg prøver å nå Strand på radioen.
- Se om han har hørt beskjeden fra Al. - Greit.
Følg meg.
Ikke ta på noe.
Så, hvordan skaffet du deg denne fullkomne rikdommen?
- Du kan si jeg arvet det. - Fra hvem?
Victor, du er ikke i en posisjon til å stille spørsmål. Jeg har noen.
Hva gjør du her? Hva vil du ha?
Jeg ble fortalt at du kanskje hadde et småfly.
Hvem har sagt det?
Althea.
Journalisten?
- Kjenner du henne? - Hvordan tror du jeg fant deg?
Verden er liten.
Og derfor,
har vi et uunngåelig ansvar for de som er igjen.
- Hei, du kjenner dem, Daniel. - Madison?
Hun er borte.
Nick også.
Men Alicia, hun er igjen.
Og flyet ditt, jeg trenger det for å hjelpe henne, hjelpe Al,
for å hjelpe vennene våre.
Kan du ikke bare være ærlig? Det er til deg.
Det er til deg og ingen andre. Jeg vet hvem du er.
Du må ikke tro på meg.
Har du en langdistanseradio i denne skattekisten?
Vær så snill.
Luciana, 31 Nord er blokkert.
RADIOAKTIVT OMRÅDE FARE HOLD AVSTAND
- Fant flere stråleskilt. - Mottatt.
Hørt noe fra Strand?
Ikke enda. Men jeg sier fra når han tar kontakt, for det gjør han.
Hva gjør deg så sikker?
Jeg bare vet det. Og det er ikke medisinene.
Trekkspill-greiene er fra medisinene.
Hva for noe?
Olvídalo.
Ingenting.
Mottatt.
- Hvis Al er der inne... - Hun kommer seg gjennom det.
- Vi vet ikke hva "det" er. - Alicia...
- Dette er ikke bare din skyld. - Jo.
Vi bestemte på River Mill at jeg holdt alle trygge, du fikset resten.
Vi bestemte ikke det. Du gjorde det.
Men alle gikk på flyet. Alle kom hit.
Og alle gjør det de kan for å finne Al.
Ja.
Den er varm.
Ta av deg klærne.
Alt sammen.
Jeg vet hvordan det ser ut, men jeg vil ikke skyte deg.
Bare gjør som jeg sier.
- Jeg forstår ikke. - Ikke snakk.
Å snakke er dumt, å puste er dumt. Hvert fall akkurat nå.
Skjær deg løs og rygg sakte vekk fra liket.
Kast tauene på presenningen.
Og husk, pust så lite som mulig.
Den må jeg ha tilbake.
Den... Den er ganske viktig for meg.
Åh, faen. Du er virkelig skravlete.
Hva sa jeg om snakking? Jeg vil ikke gjøre det på denne måten.
Slipp den.
Hvor er hun?
- Hvor er hun? - Hvem?
- Vennen vår. - Hei, Alicia...
Al gikk tilbake til flyet fordi hun så noen i maske.
Hvor er hun?
Jeg vet ikke. Men la meg stoppe deg fra å miste enda en venn.
Alicia.
Hvorfor?
Det er to trykkvannsreaktorer 13 mil nord.
Kjølesystemet brøt sammen i den ene. Reaktoren smeltet i fjor,
og drepte mange som forsøkte å holde den gående.
Inkludert det liket.
Kroppen hans bærer særdeles farlige partikler.
Noe kan ha smittet over på...
- Hva heter du? - Morgan.
Noe kan ha smittet over på Morgan.
- Han må dekontamineres. - Hvordan gjør vi det?
Jeg kan vise dere ved bilen min.
Kanskje hun lyver.
- Hva heter du? - Grace.
Grace.
- Er det du sier sant? - Ja.
Vi lar henne gå.
Jeg beholder denne.
Du må fortsatt ta av deg klærne.
Skrubb deg. Ikke for hardt.
Forsiktig med skrammene.
Sørg for å rense neglene. Åh, og gifteringen din.
- Hva med den? - Ta den av.
Vask under den.
Når du har gjort alt det, lar du vannet renne.
Løft venstre fot, skyll den, sett den ned på bakken.
Så gjør du det samme med venstre.
Det ligger klær der borte. Beklager utvalget.
Vaskedag er neste uke.
Han klarer seg nok.
- Får jeg pistolen min tilbake? - Jeg beholder den.
Hva skjedde med vennen din?
Vi vet ikke. Hun forsvant i går kveld.
Jeg kan hjelpe til å lete.
Etter at jeg tar meg av ham.
Takk.
- Hva er det? - Dosimeter.
De måler eksponering for stråling.
Ser du dem på de døde, løp andre vei.
Er det trygt å være her i det hele tatt?
Så lenge man er på denne siden av skiltene.
De døde bundet i veien, er det for å skremme folk?
Det var definitivt ikke meg. Jeg løper fra det der.
Det burde dere også.
Det var flyet deres som krasjet i går.
- Må ha trukket mange døde. - Vi fikset det.
- Hvor mange drepte dere? - Jeg talte ikke.
Dere må ta meg med til krasjstedet.
Det har vi ikke tid til.
Du kan være kontaminert. Vennen din også.
Er det noen der? Vi støtte på et problem.
Bilen fikk motorstopp. Vi må gå herfra.
John, vær forsiktig når du dreper døde. De kan være kontaminert.
Kontaminert med hva?
Stråling. Skiltene var ekte.
En reaktor har visst smeltet her i nærheten.
Så vi kan ikke drepe dem?
Ikke hvis de har... dosimeter rundt nakken.
De er som små, runde sylinder. Ser ut som penner.
Mottatt.
Dette stedet blir jo bare vennligere, eller hva?
Det er nettopp derfor vi må være her.
Litt solskinn på et mørkt sted.
Kanskje det.
Sjekk her.
Det stod på vanen barna kjørte i.
- Det er der de kommer fra. - Kanskje de dro tilbake.
Max?
Dylan?
Annie?
- De ville ikke bli funnet i går. - De vil bli funnet.
De har en merkelig måte å vise det på.
Da jeg løp håpet jeg at hver dag var dagen du ville finne meg.
Hvorfor fortsatte du å løpe?
En del av meg var redd du hadde sluttet å lete, at du hadde gitt opp.
Det var lettere å fortsette videre enn å...
...akseptere at du kanskje ikke var der ute.
Jeg vet ikke om barna er her, men noen har kalt dette for hjemme.
Ja.
Og kjempet for det.
Kanskje de vant også. Gjerdet er reparert.
Hørte du det?
SYK
HOLD AVSTAND
Alicia?
Al? Er du der?
Morgan?
John?
Luciana?
Signalet er for svakt. De krasjet på andre siden av fjellet.
Hvorfor var ikke du på det flyet?
Døde over hele rullebanen. Måtte klarere den.
Og den uselviske helten måtte bli deg?
Jeg gjorde det for å hjelpe vennene dine.
Sist jeg hørte deg si det eksploderte en demning
og noen skjøt meg i ansiktet.
Jeg er så lei for det, Daniel.
Jeg er ikke den samme mannen jeg var i Mexico.
Du har jo ny hårsveis.
Du tror ikke en mann kan forandre seg?
Noen menn.
Jeg vet jeg har gjort ting.
Forferdelige ting.
Ting jeg kanskje ikke kan gjøre opp for, men...
Jeg prøver.
Jeg håper du kan tro meg.
La meg gjøre det.
Du får ikke med de øverste båndene.
Disse er rene.
Jeg tar den.
Hei.
Hei. Så angående staven min.
Får jeg den noen gang tilbake?
Du kan ikke. Treverket er porøst. Det er umulig å rense den.
Dette handler ikke bare om at den er spiss?
- Alle disse er rene. - Flott. Vi går videre.
Vent.
Du veltet gjerdet mitt.
Jeg har ingen fuglefeller her borte.
Det var det eneste som stoppet dem fra å krysse grensen i øst.
Vi må gjøre søk i området og sette opp flere gjerder.
Vi må finne vennen vår. Vi kaster bort tid på de døde.
- Er det det eneste du tror dette er? - Al er i live, det er ikke de.
- Det er en av mine. Få pistolen min. - Jeg beholder den, sa jeg.
Alicia, la henne gjøre det hun gjør.
Hent utstyret ditt. Hjelp henne. Jeg fikser resten.
- Det er ikke trygt. - Jeg gjør det trygt.
Risikere å bli dødssyk bare for å drepe?
Vi har ikke tid til dette.
Kom. Vi henter presenningen.
Kom igjen.
I bagasjerommet. Hjelp meg med drakten.
- Ta teipen. - Greit.
Faen.
- Jeg ser ikke hva som er hva! - Kom deg vekk fra dem!
Vanntanken er tom. Vi må dra.
Hent presenningen!
Det må være en av dem!
Gå tilbake! Kast pistolen til meg!
Kom igjen.
Denne er klarert!
Alicia, hold ut!
Bare en til!
Skynd deg!
Her er han!
Du kan være eksponert. Og jeg har ikke mer vann i tanken.
Jeg hadde ikke kunnet dekontaminert deg.
Jeg vet du vil finne vennen din...
...men hun vil ikke at dere skal bli syke og dø.
Hjelp meg med liket.
Ja.
Du kjente dem.
Jeg jobbet på atomkraftverket. Driftsleder.
Når ting begynte å gå galt,
kalte jeg inn alle ansatte for å holde stedet i gang.
Da det ble verre, kalte jeg inn familiene deres.
Vi hadde mat, forsyninger og bensin til flere måneder.
Stedet var laget for å holde terrorister ute,
så de døde var ikke et problem.
Jeg var.
Da byene falt, trengte ingen kraften vi lagde.
Jeg kunne ikke se for meg at ting gikk tilbake til sånn det var.
Jeg burde ha evakuert kraftverket.
Vi hadde ikke infrastrukturen til å fortsette.
Hvor mange er der ute enda?
Sekstitre.
Jeg kunne ikke ta vare på dem da, så jeg må ta vare på dem nå.
- Noen der? Jeg gjentar, noen der? - Vi er her. Er alt bra?
Ja.
Du vet de sylindrene du ba oss passe oss for,
vi har funnet en hel gjeng.
Ikke ta på noe. Vi er på vei.
Tok dere på noe? Pustet dere inn asken?
Nei, vi holdt oss i motvind.
- Å brenne dem dreper ikke strålingen? - Bare slipper det ut i luften.
Hvem gjorde dette? De kan være veldig syke.
De er ikke syke.
- Du trenger ikke gjøre dette... - Ikke.
De kan også være kontaminert.
Derfor er det viktig å finne de døde.
Derfor kan ingen andre drepe dem.
De menneskene ble eksponert.
De trodde de beskyttet seg selv.
Strand?
Er du der?
Strand, er du der?
Luciana.
Strand, jeg er her.
- Hvor er du? - På rasteplassen.
Jeg ble hardt skadet i krasjet. June måtte operere.
Jeg blir bra igjen. Men ikke jakken min.
- Og de andre? - Al er forsvunnet.
Vi finner henne ikke.
Vi fant noen andre folk. Vi prøver å hjelpe dem.
Men dette stedet...
...vi kan ikke bli her lenge.
Det må dere ikke. Jeg fikk beskjeden fra Al.
Mannen med flyet, jeg fant ham.
Og, Luciana, jeg kjenner ham. Alicia kjenner ham.
Han skal hjelpe oss.
Luciana?
Luciana, hører du meg?
Strand? Er du der?
Luciana?
Luciana, er du der?
Tror du meg nå?
De trenger hjelp. Det er verre enn jeg trodde.
Ja, det gjør de.
Følg meg.
Er det noen der?
Denne har nøkler.
Og nesten full tank.
Den har mange seter. Plass til alle.
- Barna også. - Ja.
- Det er Luciana. Er det noen der? - Ja, vi hører.
Strand fikk beskjeden til Al. Han skaffer flyet nå.
Har du snakket med ham?
Ikke så lenge.
Vind ødela langdistanseantennen.
Er du ute? Du skal ikke være oppreist.
Det går bra. Jeg er mye bedre.
Gå inn igjen. Lås dørene.
Vi drar tilbake til deg nå.
Går det bra?
Hun hadde rett.
De menneskene visste ikke hva de drev med, og det gjorde jeg.
Det er ikke fordi jeg ikke trodde på henne, men jeg gjorde det allikevel.
Før trodde jeg at å drepe var det eneste jeg kunne gjøre.
Det er det eneste jeg kan gjøre.
Jeg har ikke hjulpet noen.
Jeg har ikke funnet noen på de opptakene.
Jeg kunne ikke stoppe Al fra å forsvinne.
For hver vandrer jeg dreper, er det én mindre farlig ting.
Ja, jeg pleide å tenke sånn.
Men...
Det var verre. Jeg var fortapt. Jeg sto fast.
Men jeg visste det ikke.
Du vet det ikke før noen sier det til deg, så...
Jeg må si det til deg...
Jeg er veldig lei for at jeg ikke har sagt det før...
...men ting har ikke alltid gått slik jeg har ønsket.
Du er ikke låst.
Døren åpner seg. Det finnes en utvei.
En utvei til hva?
Det er ikke trygghet.
Det finnes ingen måte å virkelig beskytte seg på.
Du kan ikke putte et våpen mellom deg og det å miste noen,
og du kan heller ikke løpe fra dem.
Og dette sier jeg fordi jeg har prøvd.
Den eneste utveien er å åpne døren.
For mennesker.
For muligheter.
For smerten som kommer.
Det var det jeg gjorde.
Jeg fant en vei, jeg åpnet døren,
og da begynte livet mitt på nytt.
Det vil ditt også gjøre.
Hei, hvor skal du?
Det finnes noen grotter ved kraftverket.
Vi kan begrave likene der så ting som dette ikke skjer.
Må du virkelig ta staven min?
Ja.
Ikke bli her for lenge. Hele stedet bør renses.
- Du må ikke gjøre dette alene. - Dere kan ikke hjelpe meg.
Vi kan det. Det var 63 igjen og vi fant halvparten av dem i asken.
Vi kan hjelpe deg å finne resten.
Og når vi har funnet Al, og barna, kan du kanskje bli med oss tilbake.
- Det kommer et fly. - Jeg kan ikke bli med dere.
Menneskene som døde, du prøvde...
...du prøvde å stoppe dette fra å skje med dem.
Dette handler ikke om hvorvidt jeg fortjener det.
Etter ulykken
var jeg på kraftverket i dagevis for å lete etter overlevende.
Jeg var forsiktig, men ble eksponert for mer alfastråling
enn folk flest i løpet av et helt liv.
Jeg utsetter ingen flere for den risikoen.
Det gjør jeg ikke.
Hvor lenge har du igjen?
Jeg vet ikke.
Det du gjør for mennesker vil vi hjelpe deg med.
Hvis du ombestemmer deg, og det syns jeg du skal,
så er vi på walkien, kanal syv.
Håper dere finner vennen deres. Ser dere mine venner...
er jeg også på walkien.
Du sa det ville bli vanskelig.
Ja.
Ja, det gjorde jeg.
Luci?
Luciana? Luci?
- Går det bra? - Hvor er de?
Hvem?
De døde.
Noen vet at vi er her.
De prøver å skremme oss.
Jeg vet ikke hva jeg ser.
Vet du hva jeg ser?
Mye innsats når de bare kunne skrevet en lapp?
Dette, veisperringene, det betyr at vi nærmer oss noe.
Strand kommer med flyet, vi finner Al,
finner barna, og vi kommer oss hjem.
HJEMMELAGET MAT HVER DAG ROBINELL'S EGGERI
Hvor har du flyet?
Det er på tide at du drar, Victor.
Hei. Jeg skjønner ikke.
- Vennene våre trenger hjelp. - Ja, det gjør de.
Men ikke av deg.
Hva snakker du om? Du hørte Luciana!
Du fortalte meg at grunnen til at du ikke var på flyet
var fordi du ville hjelpe vennene dine.
Ser ikke ut som det fungerte.
Daniel! Vær så snill!
Alicia er ressurssterk, som sin mor.
Althea er en overlever. De klarer seg.
Jeg gir deg ikke flyet
fordi du bare kommer til å gjøre det verre for dem.
Hver gang du hjelper folk ender du opp med å skade dem.
Ingen vet det bedre enn meg.
Og hvis du kommer tilbake...
...ender den neste i ansiktet ditt.