Nej.
Kom igen.
Välkommen till Amerika.
Jag är på väg till Santa Fe.
Min pojkvän var där.
Du är amerikan.
Det är långt till Santa Fe.
Du är fri att gå.
Här.
Jag föreslår att du återvänder dit du kom ifrån.
Nu räcker det.
Försök hitta skugga.
Håll dig borta från solen. Följ stjärnorna.
Du.
Får jag följa med dig? Snälla?
- Jag måste hem. - Jag är inte till nåt besvär.
Jag tror inte att du skulle trivas där.
- Det finns inte många som du. - Vad menar du med "som jag"?
Mörkhyade. Vi har ingen nytta av dig på ranchen.
Trevlig vandring.
Herregud.
Ofelia.
Kläderna skyddar dig från solen.
De gör ont mot huden.
Pappa!
Jag kokar. Jag måste gömma mig.
Jorden skyddar mig.
Jorden är en kittel.
Jag måste gömma mig.
Jag stänger mina ögon.
Nej!
Nej Håll dig vaken.
Håll dig vaken.
Ofelia, nej, min älskling.
Håll dig vaken.
Pappa.
Jag förlåter dig.
LEDIGA RUM MOTELL
Det här är till dig.
Jag heter Qaletaqa.
Ofelia.
Vila nu, Ofelia.
Vad har du gjort? Vad har du gjort?!
Berätta!
Vad har du gjort?
Sådär.
Seså.
Okej. Tre till. Kom igen.
Kan vi få ett till kallt omslag till honom?
Jag har dig, kompis.
Jag behöver dropp här borta.
Jag fixar det.
Håll den uppe.
Fan också.
Ofelia la nåt i kaffet i går kväll. Nåt pulver.
Vad var det för pulver?
Det vet hon inte.
- Är du säker på det? - Ja.
Att hon kom tillbaka blåslagen var skitsnack.
Det var en attack på milisen.
Han är kokhet.
Vi har antibiotika, men utan att veta vad det är...
Ge honom antibiotika.
Håll honom vid liv.
- Jag vet vad du tycker om mig. - Det tvivlar jag på.
Kör bara.
Det skulle inte döda, bara göra soldaterna sjuka.
Då misslyckades du.
Så att vi kunde ta oss in utan att orsaka blodbad.
Vi? Du brukade vara med oss. Nick var din vän.
Han borde inte ha gått med i Ottos milis.
Det är ett världsrekord i Stockholmssyndromet.
- Jag är inte hjärntvättad. - Nick kan dö. Förstår du det?
Bryr du dig?
- Du var familj för honom. - Nationen är min familj nu.
Vi får väl se hur gärna de vill ha dig tillbaka.
Jag vill prata med Walker!
Jag mår bra.
Han är i kafeterian.
Kom. Gå med mig.
Ta dörren.
Madison Clark. Hej.
Du dödade min man. Nu har din raring förgiftat min son.
Ranchen bröt avtalet.
Jag bröt avtalet för att du hade min flicka.
Jag vill varken förlora henne eller min son. Vad var det för gift?
När vi träffades sa jag ju att det inte var lönt.
- Familjen Otto... - Det skiter jag i!
Jag struntar i vad du tycker om Otto eller hans son.
Eller fejden eller vad du tycker om mig.
Bryr du dig om du lever?
Jag dör gärna och tar dig med mig.
Såvida du inte berättar vad min son är döende av.
Mjältbrand.
- Nej. - Framtagen från djurhudar.
Det finns inget botemedel.
Den här kvinnan har mer stake än Jake Otto och hans släktingar.
Släpp henne.
Hur gammal är din son?
- Han är 19 år. - Han klarar sig om han är stark.
Det är inte dig jag strider mot.
Lämna ranchen. Ta din familj och ge dig iväg.
Vi har kämpat för hårt... Förlorat för mycket.
Vi tänker inte fly längre.
Då kommer ni att dö.
Herregud.
Hej på dig, min ängel.
God morgon, solstråle.
Det är lite som gamla tider.
Det är mjältbrand.
- Sa Ofelia det? - Nej, jag lämnade henne på Black Hat.
Walker sa det. De som inte dör orkar inte hålla i ett vapen.
De kommer att anfalla när vi är svaga.
Då vet vi åtminstone vad vi har framför oss.
- Samla ihop den resterande milisen. - Det är inte många förutom jag.
- Gör bara vad du kan. - Rekrytera alla fysiskt kapabla.
Du styr inte över ranchen.
- Jake. - Du kan inte styra ranchen!
- Alltid samma sak, mamma. - Hur mår du, min son?
Det känns som att jag har blivit överkörd.
Madison har rätt. Alla som inte är sjuka ska beväpna sig.
- Vi kan prata med Walker. Vi kan... - Prata?
Att prata räcker inte utan att ha nåt att erbjuda.
Och vi har redan gett dem vattenreservoarerna.
Krig är sista utvägen, men vi har inga hållhakar.
Jag vet hur vi kan skaffa det.
Så skönt att vara hemma!
Kom. Försök lyfta huvudet. Såja.
Upp med huvudet. Är det bättre? Ja?
Hej. Hur mår du?
Bättre. Det hjälpte med vätska.
Jag är redo att komma upp ur sängen. Kan du släppa loss mig?
- Nej, jag tar inte risken.. - Jag förvandlas inte.
Andra kan behöva sängen bättre. Du till exempel.
Nej, nej. Jag mår bra. Det är inget.
Du är sjuk.
Byt plats med mig. Vila.
Folk får inte se mig lida. De behöver mig.
Du är en bra kille.
Jag kan inte sitta fast i sängen när de anfaller.
Ta sängen eller låt bli.
Kan du inte bara släppa loss mig?
Res dig inte för fort.
Var är din pappa?
Strunta i honom. Han är inte till nån hjälp. Han begraver döda.
Han kommer att göra dig besviken.
Han har sina demoner. Jag dömer honom inte.
Vi har hamnat i det här helvetet på grund av honom.
- Okej, redo? - Ja.
Familjen Clark tog hand om mig.
Jag tyckte om dem. Jag tyckte om Nick.
Du erbjöd dig att göra det du gjorde.
Du sa inte att det var mjältbrand.
Du gjorde mig till mördare.
Det du gjorde på ranchen räddade liv.
Du räddade hela vår nation.
En sak vet jag säkert.
När du höll på att dö i öknen trodde jag nästan att du var död.
- Varför nästan? - Min häst stannade.
Han kände av din själ.
När jag kom närmare kände jag dina andetag.
Jag visste att han hade rätt.
- Smart häst. - Smartare än jag.
Här låg en kvinna som såg döden i vitögat...
...utan att vara rädd.
Det var därför jag tog med dig hit.
Du räddade mitt liv.
Skulden är återgäldad.
Eld!
Det brinner!
Vad hände?
Skynda på!
I den här takten kommer vattnet att ta slut.
Iväg med dig.
- Kom igen. - Mamma.
Kom igen!
Herregud!
Titta på dig bara. Där står du och ser ut som nåt slags ond ande.
Du sköt mot golvet. Du sa att det fanns blod där.
Gjorde jag? Jag hade huvudet i glaset.
Jag är känd för mina metaforer.
Vem är det här?
Det är en lång historia.
Berätta.
Okej...
När Jake och Troy var små
bestämde den lokala indianstammen att ranchen var deras.
De pratade om heligt land eller nåt sånt strunt.
Men det var inte strunt för dem, va?
De sålde marken till min familj, det var en schyst affär.
Men ingen hindrade ungtupparna från att ställa till med saker.
- Ungtupparna? - Ligister, lösdrivare.
De hade inget bättre för sig än att stjäla och döda min boskap.
Jag hade två små barn och en livrädd fru.
- Så du dödade en av dem. - Nej. Vi dödade tre.
Phil, Russell, Vernon, och jag..
En kväll sov vi över ute hos boskapen.
Och när indianerna smög upp på oss...
En av dem visade sig vara Walkers farbror.
- Han? Är det Walkers farbror? - Nej.
Den jäveln är Walkers pappa.
Han kom hit för att ta reda på vad som hänt hans bror.
Ett enda skott... Det gjorde susen.
När vi fixade till huset och jag lyssnade på ditt struntsnack...
...så tänkte jag att du bara var en alkoholiserad cowboy.
Sårade jag dig nu? Jag är väldigt ledsen.
Du såg väl bara till att kropparna förblir begravda?
Det är säkrast att det blir så.
Du är bara gäst här.
Acceptera det förflutna eller försvinn.
Det är deras land.
Marken tillhör den som lyckas behålla den.
Indianerna klarade det inte. De sålde marken för ölpengar.
Jag klarade det...
Jag behöll marken. Så den är min.
Indianerna är på väg hit.
Och Walker är ute efter dig.
Vi får väl se vems mark det blir då.
6 000 ÅR GAMLA RELIKER OCH PRESENTER
- Pappa. - Jag vet.
Vad tusan är det här?
Förhandlingsmedel så att Jake kan göra ett avtal.
- De har nog inte lust att förhandla. - Walker värderar relikerna högt.
Det är en vagn full med stenar, pärlor och trams!
Är du rädd, Jeremiah?
Du får passa dig.
Du kanske inte gillar min gästfrihet men jag garanterar dig
att den är bättre än deras.
- Vet Jake? - Han misstänker det nog.
- Det förändrar ingenting. - Det förändrar allt.
- Vi står på fel sida. - Sidor är oviktiga.
Det enda som spelar nån roll är framtiden.
En framtid baserad på det här?
- Jag fattar det som hände Travis. - Nej, det handlar inte om det.
Jag vet att du vill skydda oss. Och jag stöttar dig. Det gör jag.
Men det måste finnas nåt slags gräns som vi inte går över.
- Annars blir vi precis som Otto. - Otto lever. Troy lever.
Troy lever för att vi ljög gör hans skull.
Va?
Han dödade familjen Trimbol.
Kände du till det?
- Alicia... - Gretchen var oskyldig.
Du täckte upp för hennes mördare.
- Du pratar om familjen... - Jag vet att det är svårt att förstå.
Det är omöjligt att förstå!
Du är precis som dem. Du är värre. Du är hjärtlös.
- Säg inte så. - Du har inga känslor!
Inte undra på pappas depression. Han levde med ett lik.
Det räcker! Om jag inte var upptagen med att hålla alla vid liv
så skulle jag ha tid för känslor.
Jag skulle älska den lyxen. Och jag skulle njuta av det.
Men nån måste vara stark och hålla samman alla andra.
Du har ingen aning om vad jag bär på.
Hallå?
Detta är kosmonaut Valery Stepanovich Vashchenko på Soyuz.
- Helskotta. - Hallå?
Är det nån där? Hör ni mig?
Det här är Victor Strand i Baja i Kalifornien.
Jag hör dig klart och tydligt.
Känner ni till vad som har hänt i Nordamerika?
Nordamerika? Min vän, du låter som en amerikan
som tror att allt bara händer honom.
Så det händer inte bara här?
Jag såg ljusen släckas i världen
tre dagar innan vi skulle återvända.
En dramatisk uppvisning.
Jag talar till dig från min grav.
Jag är ledsen.
Du fick i alla fall åka till rymden.
Jag tvivlar på att nån annan får möjligheten.
Jag skulle ge upp allt för ett glas vodka.
Vad sägs om champagne?
"Jag är döende. Jag har inte fått champagne på väldigt länge."
Tjechov.
Å, hans sista ord.
"Antingen försvinner tapeten, eller jag."
- Wilde. - Ja!
"Född i ett hotellrum
och ta mig tusan, död i ett hotellrum."
O'Neill.
Ja.
"Sista ord är för dårar som inte har sagt nog."
Marx.
Karl Marx.
Berätta om din champagne, Victor Strand.
Det är en...
Dom Pérignon Vintage från 1985.
Hallå?
Mr Vashchenko?
Du försvinner, min vän. Världen förändras.
- Världen är död. - Nej.
Världen dör inte förrän du dör.
Vänta inte till dödsbädden för att njuta av champagnen Victor.
Drick ett glas åt mig.
Mr Vashchenko?
Dina artefakter är oskadda.
Vad gör du med det här slöddret? Förklara det för mig.
Man kan inte alltid välja folk.
Du och jag kan få slut på det här.
Vi återlämnar artefakterna och delar med oss av det vi har.
I gengäld vill vi ha fred. Vi behåller ranchen.
Det här är indianernas land. Dränkt i indianernas blod.
Jeremiah Otto har fått sin tid. Den tiden är över.
Jag hörde om din fejd med familjen Otto... Min son berättade.
Han gav mig en sak till din samling.
Jag förstår att det här är din pappa.
Var hittade din son den här?
Under det gamla huset.
Jag har tänkt på mina förfäder sen ni stal den här.
Det räcker inte.
Det här är inte min pappa. Det är en gammal vit mans skam.
Han struntar i relikerna. Han vill ha ranchen.
Vi har tid på oss till solnedgången i morgon. Annars dör vi.
Ni två har aldrig varit i Montgomery.
Nej, vi åkte aldrig dit.
- Inte ens när din mamma dog. - Nej.
Det fanns en man där. En lokal politiker.
Han hade en vacker fru och...
...de hade en ensam liten flicka.
Flickan visste att alla älskade hennes pappa.
De älskade honom för att han visste allas namn.
Alla barnens namn.
Vem som gick på vilket college och vem som hade vilken sjukdom.
Han visste när det var dags att bränna valurnorna.
Och vilka som skulle brännas.
Men det han inte visste och aldrig lärde sig...
...var att säga nej till en drink.
Så livet var tufft för den lilla flickan.
Och det var ännu svårare för mamman.
När hon blev större tröttnade hon.
Tröttnade på att gråta.
Att kyla sin mammas ansikte gjorde henne utmattad.
På att ta bort stygnen...
...eftersom hennes mamma inte ville åka tillbaka till akuten.
Hon tröttnade helt enkelt.
En morgon åt hon sina frukostflingor.
Hon borstade tänderna före skolan.
Hon tog vapnet från pappans byrå.
Hon sköt honom.
Hon sköt honom medan han sov av sig gårdagens rus.
Ja.
Mamma såg på mig som du ser på mig nu.
Jag visste att jag var tvungen att bära bördan.
Jag hade gjort det igen.
Jag skulle få leva med blicken.
Jag skulle ha gjort det tusen gånger för att skydda henne.
För att skydda er.
Mamma...
Jag ska prata med gubben.
Be honom åsidosätta sin stolthet...
Och ingå fred med fienden.
Är det här du ska gömma dig?
Du gillar visst inte att knacka.
Jag gör som i Alamo, Madison.
Sista försvarslinjen.
Jag byggde det här huset...
...som ett tillhåll ifall vi övermannas eller tas som gisslan.
Kan vara både och.
Jag har vapen och förnödenheter i källaren.
Din familj är välkommen att gömma er här om det blir så.
När det blir så.
Vill du ha nåt att dricka?
Drick med mig.
Seså.
Jag vill tacka dig för att du stöttar mina pojkar...
...och Troy och att du försöker hindra det som kommer.
Det är bra.
Jag sa till Jake att jag inte kan komma överens med Walker.
Det var en lögn.
Det finns ett sätt att säkra freden.
Han vill väl ha min skalp?
Va?
Tänker du... Tänker du döda mig, Madison?
Jag tog hand om dig och dina barn när ni behövde hjälp.
Du åt min mat. Jag tröstade din son.
Hindrade honom från att följa tjejen till Mexiko.
Jag tänker inte döda dig, Jeremiah, av skälen du nämner.
Mina barn skulle bli så besvikna.
Jag är trött på att göra dem besvikna.
Så du ska göra det.
Tja...
Jag överlevde inte Phil och Russell och två fina kvinnor
för att dö som en försvarslös kanin.
Walker har omringat oss med vapen.
- Du kommer att förlora ranchen. - Tja...
Det var inte meningen att ranchen skulle skydda fegisar.
Nej, den skulle bli ditt arv. Du förlorar den om du inte gör det.
Alla dör. Dina söner också.
Det är din chans att återgälda dem.
Alla gånger du struntat i dem, alla fylleslag.
- Du kan rädda deras liv. - Åt helvete med dem.
En är en hjälplös lipsill och den andre är...
...sin pappa upp i dagen. Båda kan dra åt helvete.
- Låt mig vara. - Nej, jag låter inte mina barn dö...
För att en skitstövel är för stolt för att göra det rätta.
Så döda mig! Men dina barn är här
eftersom skitstöveln hade stake nog att göra det som krävdes.
Är det aldrig nån som knackar?
Här är han.
Han hänger fortfarande i sin mamma kjol.
Vet du vad din mamma tänkte göra i kväll?
Anledningen till att jag gillar henne så mycket
och anledningen till att hon är tuffare än vad du någonsin blir...
...är för att hon är precis som...
Jag vill att du gör precis som jag säger.
Nej.
Du.