Martha?
Mår du bra?
Martha, letar du efter nåt?
Min älskling.
Det brinner! Elden sprider sig.
- Jag ska ta reda på det. - Var är Alicia?
- Bibelstudier. - Vänta, Nick. Jag kommer.
Vi behöver mer vatten!
Jag behöver mer vatten!
Ta hit resten av det!
Martha och Russell är döda nu, eller hur?
Skona oss!
- Kom igen! Paul! Mike! - Sluta!
De är borta.
Spara på vattnet.
Låt det brinna.
- Är du säker på att du klarar det? - Oroa dig inte.
Jag är inte orolig, jag kan området. Jag vet vad jag gör.
- Du? - Det visar sig, eller hur?
Om du inte orkar hänga på, så lämnar vi dig.
"Hänga på?"
- Det är ett uttryck. - Jaså? Vems då?
Du borde vara rädd.
Om du inte är det förstår du inte vad du ger dig in på.
Jag överlevde ödemarken utan dig. Jag vet vad jag gör.
- Raring. - Mamma!
Mår du lite dåligt, Alicia? Skyll dig själv, du har festat hela natten.
- Aldrig mer. - Mamma, du måste inte göra det.
- Vi måste bidra. - Det finns andra sätt.
Jag borde gå.
Du borde ta hand om Luciana. Så hon känner sig trygg.
- Du ska visst åka med mig. - Det verkar så.
- Mamma, det känns inte rätt. - Jag är högst borta i två dagar.
- Oroa er inte för mig. - Du kan inte lita på honom.
Ju bättre vi förstår familjen desto säkrare är vi.
Han kommer inte att skada mig.
Nej du. Damerna sitter fram.
"Gå din väg.
Ät ditt bröd med glädje och drick ditt vin med lyckligt hjärta
för Gud har redan accepterat dina verk."
Predikaren.
Men jag antar att du redan visste det
efter dina studier de senaste nätterna.
- Låt inte din smärta gå ut över mig. - Njut inte av det så då.
Det gör jag inte. Jag säger bara att jag är lycklig.
Helvete.
Jag mår skit. Allt jag vill ha är kaffe och jag klarar inte ens det.
- Nej, det går bra. - Du behöver det mer än jag.
Han mår okej med tanke på omständigheterna.
- Vilka då? - Paret Brown.
Det gamla paret dog i branden. Russell var en av de fyra första.
Han, Phil McCarthy, Otto, och min pappa. Grundarna.
Vill du hänga med oss senare? Gabe har jobbat på bränneriet.
- Nej, tack. - En återställare?
- Jag har fått min beskärda del. - Lagad frukost?
Okej, vi har ägg, bacon, vi har rostat bröd.
Och vi har smör. Inte låtsasvarianten.
Nån har faktiskt kärnat det.
Tack.
Du kommer att tacka mig igen när du har smakat.
Eller hur? Det är gott.
Vad är det?
Jag tänker bara på branden och på paret.
Jag hörde folk prata om det. Det är sorgligt, men vackert.
De var tillsammans ända till slutet.
Nick.
Det är dags att åka.
- Du är inte redo än. - Vi ska inte stanna på grund av mig.
Vi kan inte bara gå till Tijuana utan en plan.
- Jag känner folk närmare, i Mexicali. - De är borta sen länge nu.
Det finns tunnlar där de gömde sig. Förbudstunnlar.
Du är rädd för att lämna din familj.
Nej. Det är bara...
- Jag kan inte leva här. - Jag tänker inte tvinga dig.
Lovar du? Följer du med mig?
- Jag måste kissa. - Om vi står stilla går de förbi.
Jag kan ta alla på 10 sekunder.
- Om du skjuter kommer det fler. - Kör igenom dem.
- Jag vill inte att bilen skadas. - Jag skadar dig om du inte kör.
Jag vet att du kan,soldado. Jag såg vad du är kapabel till.
Imponerande.
Men jag är förvånad över att du lämnade Lola kvar i svallvågorna.
Du sa att det tar en dag att åka dit och tillbaka.
Oroar du dig inte vad du lämnade henne med? Vatten lockar vargar.
- Som det lockade dig. - Exakt, som det lockade mig.
Men jag förhandlar, jag är ingen mördare.
Hon klarar sig tills vi är tillbaka. Alla älskar Lola.
Ofelia är den som behöver mig nu.
Förbered dig på att hon kan ha lämnat hotellet.
Det sa du inte.
- Jag sa att hon var där. - Du sa att hon väntade på mig.
Ja. Men jag vet inte vad hon gjort sen dess. Det har gått flera dagar.
Då frågar jag Madison och Alicia. De berättar var hon är.
Om du inte tror att de också är borta.
Jag litar på att hon är där.
Men det här är apokalypsen, Daniel.
- Eller har du glömt det? - Kör igenom dem nu.
Vad är du lycklig över?
Du sa nåt innan jag betedde mig illa.
Jag är glad att du är här och börjar känna dig som hemma.
Jag visste inte om... Branden, och de där personerna.
Det gör inget.
Alicia, behöver du nåt?
Vi kommer aldrig att bli normala igen, eller hur?
Som vi tänkte oss?
Jag hade saker jag ville göra. Jag kan se dem framför mig.
Jag hade planer som verkade rimliga och jag var...
Vad är normalt? Min familj var galen innan allt hände.
Alicia.
Mår du bra?
Kolla. Där nere.
Coop, ser du? Vi har en fest att gå på.
Vi måste ta Hueyn och åka tillbaka.
Om vi lämnar dem kan de ta sig till ranchen. Det kan vi inte riskera.
Det står inte på listan. Vi har bråttom.
Jag förstår.
Vi ska inte göra det här till nån annans problem.
Vi fixar det på fem minuter.
Inga skjutvapen. Det låter för mycket.
Och det är inte lika roligt.
Det är ett användbart vapen.
FÅNGMYNDIGHETEN
FÅNGE
Å, ja. Det här är vackert.
Så vackert. En sån vacker grej.
- Tog nån tid? - Strax under en minut.
Bra jobbat.
Ett snabbt jobb.
Jag tar tillbaka det jag sa.
Bukowski?
På riktigt?
Alla unga konstnärer går igenom sin Bukowski-period.
- Är du en konstnär? - Jag skriver.
Eller jag gjorde det. Pappa fick in mig på juridik.
- Tjäna den goda saken. - Jag måste gå.
Vänta.
Här.
Om du är intresserad.
FAKTOTUM CHARLES BUKOWSKI
Nej, tack. Det är jag inte.
Jag vet att Bukowski efter sex inte är ultimat.
Nej, det är inte det. Jag älskade allt sånt. Poesi, konst.
Men nu...
Vad är poängen?
När du är klar har jag en lada du kan jobba på.
Ledsen.
- Vad tusan är du ledsen för? - Jag trodde inte att det var för mig.
Ett samhälle jobbar tillsammans.
Och nu är du en del av det... Eller hur?
Det är nåt väldigt tillfredsställande med det.
Det här var mitt hem.
Det här var den första byggnaden.
Den har stått här i hundratals år
när det här var Mexiko och Spanien före det.
Och sen indianernas land.
Jake föddes precis där.
Ja, man ser att det kan bli väldigt vackert.
Ja.
Det var lite för enkelt för fru nummer två.
Jag byggde det stora huset och lät Russell och Martha bo här.
Visst ja, här.
Jag hittade det här.
Tack.
Titta här.
Så här vanns Västern.
- Det är ett vackert vapen. - Är inte det motsägelsefullt?
Yrkesfärdigheten som krävs...
Det är ett riktigt konstverk.
- Tror du att du kan bättre? - Jag tycker inte vapen är konstverk.
Sparsam design.
- Verktyg är vackra saker. - Lärde du Troy att vapen är verktyg?
Troy försöker att förstå sig själv.
- Vet du vem du är? - Nej. Ingen aning.
Jag vet att jag inte är det där.
Det var inte det jag frågade.
Jag gav den här till Russell när han flyttade hit.
Han och Martha hängde den över dörren.
Alla hem behöver ett vapen.
Russell fanns där när jag mådde som sämst.
När de flesta trodde att jag var bortom räddning.
Du vet hur det är.
När du och din själ har lämnat världen så vet alla om det.
Ja.
Jag vet.
Om du ska klara av det här behöver du min hjälp.
Vad fan?
- Är du säker på att det var här? - Det var absolut här, dumskalle.
- Nån har forslat bort det. - Forslat det vart?
Kaliber .223.
Det var en eldstrid.
- Det här är illa. Verkligen illa. - Håll dig samman, Mikey.
- Vad sköt Phil på? - Han gillade sitt automatvapen.
Kaliber .223.
Ja, Phil kontaktade nån
och drog sig sen uppenbart tillbaka till utposten.
Vi måste ge oss av. Jag ska ta hand om den som dödade Charlie.
Och Travis.
Är du beredd på vad som händer nu?
Det kommer att vara levande, inte döda.
Du behöver mer kämparglöd än så.
- Det kommer jag att ha. Ingen fara. - Är du säker?
- Det var tufft att se platsen. - Du måste släppa det.
Det finns ingen tid att sörja.
Skulle du inte sörja om det var din pappa?
- Store Otto är odödlig. - Sörjde du inte din mamma?
Är man död så är man. Det är ingen poäng att älta saker.
Allt man kan göra är att döda idioterna som gjort en illa.
- Öga för öga. - Tand för tand. Amen.
- Det är bara en lek för dig. - Nej, det är ingen lek.
Det är mitt kall.
Hur flydde du undan branden? Alla trodde att du var död.
Jag förskonades.
Jag vet inte varför.
Jag har inget hem som väntar på mig i himlen.
Djävulen kanske vill ha mig här. Med dig.
Är det långt kvar?
Vi borde vara framme innan det blir mörkt.
Hotellet... Varför lämnade du det?
Jag ville göra en deal med Dante.
Allting för din egen skull.
Jag borde ha tagit med de andra.
Jag är inte samma man som förde dig till Mexiko.
Det är tur för dig.
Du vet vad som skulle hända om du hade varit samma man.
Vill du ta fram det tunga artilleriet?
Varsågod. Vill du döda mig nu? Gör det då!
Gör det.
Du är inte så dålig på det här.
Min pappa var byggjobbare. Han renoverade vårt hus.
Han lärde mig allt eftersom.
Han sa: "Du måste göra huset till ditt eget för att trivas."
Han fick aldrig chansen att göra klart det.
Du får göra klart det här.
Du hittar kanske en mening i det.
Hon är okej.
Hon tror att monstren här är värre än de där ute.
I så fall borde hon ge sig av.
Vi står väl på samma sida nu?
Oavsett hur dåliga de levande är så är de döda värre.
Det är vi mot dem.
Om det vore sant hade det varit trevligt.
När vi är i kris dras vi till våra egna.
Som det alltid har varit.
Borde Luci ge sig av för att hon är mörk?
Nej, för att hon inte kan acceptera vad som hände.
Kan du?
Man måste nå absoluta botten innan man blir av med demonerna.
När Troy var fem eller sex år...
...brukade han få
utbrott och skrika. Utan någon som helst orsak.
En dag när han fick ett ryck
så låste hans mamma in honom i källaren.
Nästa dag frågade nån: "Var är Troy?"
Då kom jag ihåg var han var.
Jag sprang ner i källaren och där var han...
Han var inte arg.
Han stod bara där.
Hela tiden sa han...
... "förlåt pappa."
"Jag är ledsen."
Även om jag kände mig hemsk fick det mig inte att sluta dricka.
Trots allt kunde inte Troy få mig att förändra mig.
Ingen annan heller för den delen.
Din mamma vill stanna och din tjej ge sig av.
Vad vill du själv?
Vad vill du?
Så vad fick dig att sluta?
En dag sköt jag hjort när jag var full.
Jag höll på att skjuta snoppen av mig.
Vad är det som luktar?
Den jäveln.
Jag såg inte... Jag såg inte mannen.
Mannen... Alls.
Jag såg att han inte var där igen i dag.
Å, jag önskar att han höll sig borta.
- När jag kom hem in natt vid tre... - Phil?
I dag såg jag inte mannen alls.
Jag såg... Jag önskar att han höll sig borta.
I dag när jag letade såg jag honom inte där alls.
I dag när jag gick uppför trappan
såg jag en liten man som inte var där.
Han var inte där i dag heller.
Jag önskar...
Jag önskar att han höll sig borta.
När jag kom hem i natt klockan tre väntade mannen på mig.
Vi måste ge oss av nu.
Men ni kom ju just.
Har du blivit galen, Walker? Inser du vad du precis har gjort?
- Jag försvarade vårt land. - Det är barbariskt.
McCarthy och jag har känt varandra sen innan du föddes.
Han är en barbar. Han tog två av mina män i går.
- Och vi ska ta resten. - Du inser väl att det är slut nu?
Prata inte så högt, Troy.
Och lägg ner vapnen.
- Troy. - Håll klaffen.
Din kvinna har sett vad du missade på väg in.
Ni är omringade.
Ge ordern.
Lägg ner vapnen.
Vi kommer att ta era vapen.
Era fordon, förråd.
- Pappa kommer att döda er. - Kängorna.
- Va? - Ta av dem. Nu.
Säg åt ditt folk att det är dags för rättvisa.
Marken ni har bott på måste återlämnas.
Lämna över ranchen.
Det kommer inte att hända. För stora uppoffringar har gjorts.
Jag vet. Det är därför ni ska ge er av.
Annars ska jag mata kråkorna med varenda en av er.
Är det uppfattat?
Vi behöver vatten.
Vill du få meddelandet levererat? Ge oss vatten på vägen.
Vad heter du?
Madison Clark.
Det här är inget som angår dig Madison Clark.
Det började angå mig när ni sköt ner helikoptern.
Du tog en av de mina.
Jag vill visa en sak.
Ranchen skapades som ett skydd inför demokratins fall.
Inte civilisationens.
Det som händer nu är mycket värre än vad min pappa föreställde sig.
- Värre än nån hade trott. - Men det behöver inte vara hopplöst.
Det finns ljusstrimmor om man letar.
Det är därför vi behöver poesi, konst. Allt sånt.
Inte lika mycket som mat, vatten och vapen som försvar.
Du låter som min pappa.
Han planerade det inte, men gjorde nåt rätt.
- Säg det till Luciana. - Det var Troy.
Var tror du han får det ifrån?
"Låt dig inte luras av blödande hjärtan. Prata om indianerna.
Och mexikanerna, hur vi stal deras land.
Det finns inte en plats på jorden som inte har tagits.
Det finns de som skulle ta det ifrån oss.
Det är vår skyldighet att försvara det."
- Han kanske hade rätt. - Jag har sett vad det leder till.
Det måste finnas nåt som betyder mer än vapen.
Vi behöver nåt större att leva för.
Det som vi brukade leva för. Det är poängen.
- Fan. - Vad väntar du på?
Ingen grind, ingen vakt. Det är inte bra.
Nåt har gått fel.
Kör. Om Ofelia är därinne så behöver hon mig.
Såvida hon inte är det.
Håll dig nära.
- Daniel. - Vart ska vi leta?
Vi borde vänta tills det blir ljust.
Daniel.
Nej.
- Var är hon? - Jag kan ta dig till henne.
- Var är hon? - Jag vet inte.
Hon lämnade Alicia att dö.
Hon stal vår bil och försvann. Jag vet inte var hon är.
Hon kan vara varsomhelst. Vid liv!
Få se om du kan ta dig ur det här!
Okej. Trappsteg, trappsteg.
- Snälla! Jag avskyr att bli chockad. - Det är ingen chock, en överraskning,
Okej, öppna ögonen.
Du ser. Överraskningar kan vara bra.
Ser du?
Russell och Martha, paret som bodde här.
De träffades när han skadades under Korea-kriget.
Hon var sjuksköterska på militärsjukhuset i Tokyo.
Hon såg till att han blev frisk igen.
Dagen han skrevs ut sa han: "Jag ska gifta mig med dig."
Hon sa: "Jag vet." Så gifte de sig.
Hur vet du det?
Otto.
Med lite jobb kan stället bli toppen.
Vad är det?
Va?
Det var inget.
Fan också!
- Är du okej? - Nej, jag är inte okej!
- Indianer. Allvarligt? - Vi borde stanna.
Nej. Inte en chans.
- Dina män är trötta. - Överraskning: Jag också.
De där skitstövlarna hinner tillbaka före oss.
Om vi inte rör oss dubbelt så fort. Vill du att din familj får besök?
- Kan Nick hantera det? - Vi klarar oss inte tillbaka.
Nu går du över gränsen, Madison.
Mike, kan du skynda på?
Bandagera foten och sätt fart. Kom igen.
Vill du att de ska följa dig av rädsla eller respekt?
Vad sa du precis?
En bra ledare vet när det är dags att sluta.
Okej.
Okej. Kom hit.
- Det är mitt uppdrag och mina män. - Dina eller din pappas?
- Skulle han stötta det här? - Vem tror du att du pratar med?
- Jag är inte din son. - Men du är fixerad vid honom.
Vill du vara mammas pojke, Troy?
- Var din mamma för grym för det? - Håll tyst.
- Hon hatade dig, eller hur? - Håll tyst. Tyst.
Till och med på slutet
när du tog hand om henne och badade henne
så älskade hon dig inte. Eller hur?
Vilka tycker att vi borde stanna och vila?
Bara jag kan vägen tillbaka.
Pallra er upp så fort det blir ljust.
Annars lämnar jag er. Jag lämnar er åt ert öde.
Troy.
Du är bättre än så här.